3 
krátě ovinut a konečně svým koncem na něm upevněn. Na bubnu zavěšena 
dále dvě krátká ocelová lana průměru 945 mm, jež nesla 50 kg těžkou 
misku, do které se kladla při pokusech závaží. Tím se drát více nebo méně 
napínal; při výpočtu skutečného napjetí dlužno však nutno vžiti v úvahu, 
že ramena, na nichž působila závaží a výslednice drátu příslušná, byla 
různá. Je-li poloměr bubnu R, poloměr ocelových lan, na nichž visí miska 
a poloměr drátu zkoumaného—, jest rameno, na němž působila závaží 
Z z 
d 615-6 -f 
Ť 2 2 
945 
312 52 mm. 
kdežto rameno druhé jest R + — a mění se ale průměru drátu. Tak 
Z 
činilo na př. u drátu ocelového průměru 2-2 mm 308-9 mm. Dělíme-li prvé 
rameno druhým, obdržíme koěfficient, jímž nutno všechny údaje o veli- 
kosti závaží na misce násobiti. Ježto však v dalším nejde o to, jaký 
byl odpor při daném zatížení, nýbrž o průběh změn odporových při ro- 
stoucím napjetí, stačí úplně původní hodnoty přibližné. Váha drátu ne- 
vstoupí do počtu ze dvou důvodů. Předně jest vliv její na napjetí u srov- 
nání s užitým zatížením příliš nepatrný, za druhé by změna napjetí vahou 
drátu podmíněná přistoupila ku daným zatížením jako konstantní faktor 
addiční a vypadla by při tvoření rozdílů opět z poctu. 
Tření osy v ložiskách bylo tak nepatrné, že na ně rovněž netřeba 
dbáti; i při zatížení 240 kg se změna zatížení o +1-5 kg ihned stala 
patrnou prodloužením nebo smrštěním drátu. 
Elektrický odpor měřen methodou Wheatstone-ovou. Nedaleko obou 
konců vodorovné části drátu připojeny mosazné svorky. Galvanometr 
(direktně ukazující) měl citlivost 8 . 10‘ 7 A pro 1 dílec škály při odporu 
50 £ i . Můstek byl válcový, Kohlrauschův. 
Apparatura tato ukázala se po různém zkoušení za daných, nevalně 
příznivých poměrů nej vhodnější z přístrojů, jež byly po ruce. 
Délku drátu bylo lze měřiti způsobem dvojím: bud přímo, přiklá- 
dáním dvou měřítek dvoumetrových, jakých se užívá při přesných pracích 
v důlním měřictví, anebo z pošinutí hrotů, upevněných na svorkách, podél 
millimetrové stupnice, umístěné v bezprostřední blízkosti drátu. Původní 
vzdálenost obou hrotů byla stanovena způsobem prvým. Při stanovení 
délky pomocí měřítek bylo měřeno vždy dvakrát (tam a zpět a vzat střed) 
a měření opakováno, kdykoli se v obou výsledcích jevila difference jednoho 
millimetru. Měření délková prováděl p. rada Diviš se čtyřmi spolehlivými 
dělníky. Nepatrné rozdíly mezi jednotlivými výsledky svědčily o tom, že 
měření délek, jakkoli jednoduché, bylo velmi přesné. 
Průměr drátu stanoven vždy na dvaceti různých místech drátu 
šroubem mikrometrickým a vzata hodnota střední. Teplota měřena třemi 
teploměry, dělenými na desetiny stupně, z nichž jeden nalézal se uprostřed 
** 
XIV. 
