4 
celé délky, ostatní na obou koncích v bezprostřední blízkosti drátu. Ježto 
se v místnosti netopilo a pokusy konány v době roční, kdy též vnější te- 
plota málo se měnila (říjen— listopad), kolísala teplota během téže serie 
pokusů (půl dne) nejvýš jen o málo desetin stupně Celsiova. Rovněž 
současné údaje různých teploměrů lišily se od sebe velmi nepatrně; lze 
říci, že teplota byla během jednotlivých sérií měření tak konstantní, jak 
při místnosti asi 30 m dlouhé vůbec možno. 
Intervally, v nichž zatěžování postupovalo, byly u různých drátů 
různě velké, a to vždy takové, by změna odporu byla dobře měřitelná. 
Při tom snažili jsme se postoupiti co možná k mezi pevnosti drátu, pokud 
to arci bez nebezpečí pro experimentující bylo možno. Odpor 2 přívodních 
drátů byl změřen v laboratoři a činil při 18-7° C 04702 a 0-3893 Ohmů. 
Ježto během pokusů byla teplota konstantní, tvoří odpory ty jen additivní 
konstantu a vypadají z počtu. Totéž platí o eventuelním vlivu sil thermo- 
elektrických. Na základě výsledku předběžných pokusů o časovém průběhu 
změny odporové konána měření vždy za pět minut po zatížení; jedině 
u drátu z niklové oceli bylo nutno čekati 12 minut. Po uplynutí těchto 
dob nebylo pozorovati dorůstání odporu. Dlužno však míti na paměti, 
že všechny uvažované změny odporu jsou temporární, na rozdíl od perma- 
nentních, jež i po odstranění všech závaží trvale zbývají. Tyto byly příle- 
žitostně též konstatovány, nebyly však předmětem této práce. 
Právě zmíněné dorůstání odporu souvisí se současným dorůstáním 
délky po zatížení. Mohlo by však míti ještě jinou příčinu, o jejímž vlivu se 
proto přesvědčíme.*) Náhlým zvětšením napjetí se totiž drát poněkud 
ochladí; následkem toho je specií, odpor z počátku menší než později, po 
opětném vyrovnání teplot. W. Thomson odvodil z druhé hlavní věty 
thermodynamické vzorec pro velikost změn temperaturních, jež nastávají 
při rychlých změnách napjetí tyče nebo drátu. Vzorec ten verifikovali 
pokusem Joule, Edlund a nejpečlivěji Haga (Wied. Ann. 15. 1882). Značí-li 
A mech. aequivalent tepla, P změnu v napjetí (pro celý průřez), a koěf- 
ficient roztaživosti, c specifické teplo, v váhu délkové jednotky tělesa, 
T absolutní teplotu, jest změna teploty & dána výrazem: 
0 * = — 
a.P.T 
A .v . c 
Ocelový drát, s nímž konány pokusy předběžné, měl průřez 2-51 mm. 
Příslušná data pro tento případ jsou: 
a = 11 . ÍO’ 6 
P = 50 kg 
T = 284-9° 
A = 427 kgm 
v = 0-038 kg 
c = 0-12 
» = — 0-08° C. 
*) Rozhodnout o otázce, zda dorůstání odporu jest jen následkem, dorůstání 
délky a event. ochlazení drátu, či dorůstá-li specifický odpor, nebylo možno, ježto 
řesné stanovení délky vyžadovalo samo doby několika minut. 
XIV. 
