5 
1908), je velmi pravděpodobno, že plastin náleží mezi albuminoidy. Je-li 
tomu tak, pak vlastnosti albuminoidů vyhovují oběma možnostem, 
eventuelně nebarvitelnost spor podmiňujícím. 
Obrátíme se nyní k otázce, zda a kterak souvisí nebarvitelnost 
plasmatu s přeměnou látkovou spor. 
Jakož známo, je přeměna látková spórového plasmatu bezpochyby 
úplně zastavena, neboť lze spory bez poškození jich vitality po mnoho let 
chovati v poměrech, které přeměnu látkovou vůbec znemožňují, na př. 
držením na hedvábných vláknech nebo skelných střepinách. Přeměny 
plynů se to ovšem netýká. Než na otázky, které nás zajímají, nemá pře- 
měna plynová podle všeho žádného významnějšího vlivu; neboť morfo- 
genní pochody sloučené s klíčením spory dějí se u některých bakterií 
stejně dobře i za přístupu i za nepřístupu vzduchu. 
S okolností, že přeměna látková je zastavena, velmi dobře souhlasí 
okolnost, že sporo vé plasma odpovídá plastinu, vzpomeneme-li si, že 
plastin náleží k albuminoidům ; neboť základní hmoty tkaní, rovněž 
k albuminoidům náležející, jsou taktéž vyznačeny minimální přeměnou 
látkovou. (O tom pojednávám obšírněji v Rozpr. Č. Akademie XVII. 
č. 23. 1908.) 
Ještě o jednom znaku spórového plasmatu dlužno se zmíniti, totiž 
o bezstrukturnosti jeho. Spórové plasma je homogenní; nikterak není tu 
struktura snad silným leskem pouze zakryta. Lesku pozbývá totiž spora 
před klíčením, struktura se však vzdor tomu žádná neobjeví. Při tvorbě 
spory mizí všechny struktury, které před tím v hmotě spory byly viditelný. 
Že spora je malá, nebylo by nijak na překážku poznání struktur, kdyby 
v ní nějakých bylo, neboť ve spórovém základu, který není o mnoho větší 
než zralá spora, je struktury plasmové dobře viděti. Ostatně tvoří se za 
jistých podmínek u některých bakterií (na př. u bakteria sněti slezinné) 
spory dvakráte větší než normálně, vzdor tomu plasma jejich neprojevuje 
žádných struktur. 1 ) Současně nemá spora žádného chromatinu. Je tedy 
b Na tomto místě reagoval bych stručně na několik poznámek G u r- 
witschových (Aixh. f. Zellforschung, II. 4. 1909) o mých názorech na struk- 
turu protoplasmatu. Ve své knize (Structur u. Plasma, Bergmann, Wiesbaden 1907, 
str. 484 násl.) jsem v souhlase sHeidenhainem, Rouxem aj. zastával 
mínění, že struktura plasmatu je asi ultramikroskopická, molekulární (micellarní). 
S tím souhlasí i Gurwitsch (str. 510 1. c . ) , pravě, že se to jeví , .jistě opodstat- 
něným." Dále však vidí jakýsi rozpor mezi názorem Heidenhai novým, 
dle něhož viditelné struktury nejsou skutečnými, poněvadž tyto jsou v oboru ultra- 
mikroskopickém, a svým vlastním, dle něhož struktura plasmatu ,,není vlastně 
vitální, nýbrž vzniklá z jakési nám neznámé ultramilcroskopické povahy (Beschaffen- 
heit) plasmatu." Dle mého mínění lze tu snadno docíliti shody, uvážíme-li, že G u r- 
witsch ony mé výroky v této záležitosti, jež cituje, vytrhl ze souvislosti jejich 
a že při reprodukci jich nedržel se mých výkladů, nýbrž svého vlastního sledu my- 
šlének, tak že se mu ani nestalo nápadným, že mně připisuje názory jako: ,, Struktury, 
jež vidíme, nejsou tedy skutečnými, tyto jsou v oboru ultramikroskopickém, kdežto 
ony představují takořka projekci těchto posunutou do dosahu našich zornic (str. 484), 
XV. 
