6 
spora výborným dokladem pro můj názor o struktuře protoplasmatu. 
Neboť i bezstrukturnost i nedostatek chromatinu lze, jak jsem již v dří- 
vějších pracích udal a ještě níže ukáži, vysvětliti tím, že spora nemá pře- 
měny látkové. 
Jakmile totiž spora počne assimilovati, byvši na novou a vhodnou 
živnou půdu přenesena, změní se ihned uvedené tuto vlastnosti. 
II. 
Assimilace projevuje se především vzrůstem; že při tom nastávají 
hmotné změny ve hmotě sporo vé, jež nelze drobnohledem sledovati a jež 
tedy určitě probíhají v oboru molekulárním, plyne již z toho, že záhy 
(1 — 2 hod. po přenesení na čerstvou pudu) pozbývá svého lesku. Jakým 
spúsobem v ohledu kausalně-mechanickém ztráta lesku souvisí se vznikem 
struktur, nechci na tomto místě projednávati. Jisto však je, že nejbližšínr 
dalším krokem je vynoření se chromatinu jakožto prvé struktury ve 
formě zrna, ležícího obyčejně prostřed spory. 
Pozorujeme především, že objevení se struktury je časově i místně 
spojeno s dostavením se barvitelnosti a spadá v dobu, kdy v plasmatu 
spórovém počínají se uplatňovati pochody přeměny látkové podmiňující 
vegetativní život. 
Co se týče prvého objevení se chromatinu v klíčící spoře, dojista 
není snadno, nabyti o něm přešvědčení. Nejlépe zdaří se to tak, že položíme 
krátké (nanejvýše 5 mm dlouhé), hojně sporami impraegnované nitky na 
agarové desky a vsadíme do thermostatu při 37° C. Pak jednotlivé nitky 
ačkoli tato věta z mé knihy náleží pouze k referátu o hypotésách Heidenhaino- 
v ý c li. Gurwitsch pokládá strukturu plasmovou za výron neznámé ultra- 
mikroskopické povahy plasmatu; já však ve své výše citované knize a také již dříve 
(Rozpr. Č. Akad. XV. č. 14. 1906, str. 22) dospěl jsem k závěru, s nímž nejnověji 
projevil, pokud jde o hmotu paprsků, souhlas Nekrassov (Arch. f. mikr, Anat. 
73. 1909, str. 967), že totiž každý vznik nebo zánik struktury ((zrůzněniny) je spojen 
s chemickými přeměnami protoplasmatu. W i 1 h. Roux uveřejnil (Zeitschrf. f. 
biolog. Technik u. Methodik I. 1. 1908) zajímavý pokus na podporu mého názoru. 
I je přece docela jasno, že Gurwitsch rozumí , .povahou" plasmatu totéž, co já 
jsem naznačil slovem , , struktura". S v li j názor o výše zmíněné hypothese Heiden- 
h a i n o v ě projevil' jsem docela zřejmě na str. 497 své knihy, kde — uváděje vlastní 
pozorování na leukocytech — pravím přímo: „Nemáme tedy žádného práva, abychom 
se v každém případě dovolávali nepřetržité souvislosti struktur molekulárních s vidi- 
telnými." „Zdá se dokonce, že by bylo objektivnějším, nepředpokládati žádné takové 
metastruktury ..." To Gurwitsch úplně přehlíží a zamlčuje tedy, že já sám 
jsem již jeho ,, nej těžší pochyby" vůči uvedenému mínění vyslovil a to dříve než on 
sám. Ostatně jsem se snažil řadou prací ukázati, že zrůzněniny (struktury) proto- 
plasmatu jsou pouze přeměnnými formami živé hmoty (theorie morfologického 
metabolismu). Jak by to bylo možno, kdybych nebyl a priori stál na stanovisku, 
k němuž Gurwitsch teprve poslední dobou dospěl? Jistě by Gurwitsch 
svých námitek byl nepronesl, kdyby byl moji knihu podrobil jen důkladnějšímu 
studiu. 
XV. 
