9 
že tvorba chromatinu v těle mateřského individua povolí. Dokud je dělení 
čilé (přívoz potravy hojný) vyrovná se úbyt chromatinu v dceřích bacillech 
v době mezi dvěma děleními. Jakmile dělení zlení, objeví se jevy popsané 
v odstavci V. 
iji řjí 
V morfologických jevech popsaných v odstavcích I. a IV. lze právem 
spatřovati dva extrémy, jež lze vysvětliti vztahy jich k intensitě přeměny 
látkové. V době zastavené přeměny látkové (ve spoře) převládá plastin, 
v době čilé přeměny látkové (v nej mladších bacillech) převládá chiomatin. 
O této kausalní souvislosti není možno míti žádných pochybností. 
Toto faktum je zjištěno deskriptivním cytologickým pozorováním i ex- 
perimentálně tak, že nelze činiti žádných námitek. I lze ho použiti k vý- 
kladu dalších strukturelních proměn, jež v těle bakteria se dostavují. 
Tím není ovšem tvrzeno, že všechen v některém individuu obsažený 
chromatin v době intensivní přeměny látkové musí nutně míti její pečeť. 
Uvedl jsem nahoře případ (v době tvorby dělebné struktury), kdy je 
tomu jinak. Tvrzení mému jest rozuměti jen tak, že intensivní přeměnou 
nastanou v plasmatu bakteria pochody, které musí vésti ku tvorbě chro- 
matinu, nejsou-li jinými vlivy vedeny do jiných drah, morfologicky jinak 
se projevujících. 
Na základě dřívějších prací (zejnr. Rozpr. Č. Akad. XVII. č. 23. 1908) 
pokládám chromatin za produkt proběhlých pochodů dissimilačních. 
V. 
Pozoru jeme-li další průběh vývinu, vidíme, že v obsahu bakterií 
dříve homogenním objevují se různé struktury, které lze v celku uvésti 
na typ pěnovitý neb síťovitý. 
Na počátku těchto přeměn prostupuje celé tělo bakteria stejno- 
měrně úzkooká síťovina (pěnovina). Obsah alveol sestává z hmoty od- 
povídající plastinu. Stěny alveol odpovídají chromatinu. Jsou diffusně, 
nepříliš silně sbarveny. Odstraníme-li chromatin, zbývá pěnovina, která 
se jeví temnější než obsah alveol a dává reakce plastinové. 
Uvážíme-li, že nej mladší bacilly jsou homogenní a silně diffusně 
barvitelny, nutno zajisté souditi, že struktura pěnovitá vznikla přeměnou 
jejich hmoty. To bylo by asi tak možné, že se plastin substrátu chromatino- 
vého lokálně přeměnil v plastin hmoty základní; to bylo by možné ovšem 
jen tím, že by současně s touto přeměnou množství přítomného chromatinu 
lokálně se zmenšilo. To také nastává; množství chromatinu zmenší se 
absolutně a je také slaběji barvitelný. (Chromatinové částečky jsou asi 
velikosti submikroskopické.) 
Vytvoření zmíněné struktury naznačovalo by tedy ve smyslu vše- 
obecném, že dissimilační pochody protoplastu jistou měrou poklesly. 
XV. 
