11 
s obmezením pochodů dissimilačních, jemuž odpovídá snížená tvorba 
chromatinu. Dále trvající assimilace vede ku tvorbě komplexních sloučenin 
albuminoidních, jevící se zmnožením plastinu. Morfologická stránka dějů 
těch, vytváření určitých struktur, závisí asi opětně na dočasných fysikálně- 
chemických vlastnostech súčastněných skupin hmotných. 
Když toto stadium odběhlo, dělení se zastavuje. 
VI. 
Vegetativní individuum počne pak vytvářeti spory. Tento pochod 
není ještě znám po všech svých stránkách. Může clíti se dvojí cestou 
a spůsob tvorby sporo vé, pokud jde o morfologická změny sporangia, 
řídí se morfologickou povahou téhož. Obsahuje-li sporangium síťovinu 
o jemných okách, diffusně slabě barvitelnou bez vtroušených silné barvitel- 
ných chromatinových zrn, objevují se obrazy, jež vedou k myšlénce, že 
se chromatin na jednom, obyčejně polárně uloženém, místě síťoviny 
stéká. Tím vzniká na onom místě nepravidelný útvar, do něhož ústí 
trámce síťoviny a jenž zprvu chová se morfologicky i tinktorielně 
zrovna tak jako síťovina. Mikrochemicky lze opětně zjistiti podíl chroma- 
tinový, jenž po odstranění louhem zanechává úplně konformní substrát 
plastinový. 
Když se základ spórový, zprvu jako nepravidelný útvar přítomný, 
odloučí od strukturní síťoviny a opatří hladkým obrysem, při čemž zne- 
náhla vždy silněji se barví, až konečně má tvar vejčitý a jest silně barvi- 
telný, lze na něm rovněž dokázati obě zmíněné mikrochemické kompo- 
nenty: rozpustíme-li chromatin louhem, zbývá plastinový substrát spóro- 
vého základu. Ten neliší se ničím od substrátu obklopující jej pánovité 
struktury protoplastu. 
Druhý spůsob tvorby základu spórového liší se od popsaného pouze 
prvými stadiemi a to ne principielně. Má-li totiž sporangium hrubší alveo- 
larní strukturu opatřenou zrny chromatinovými, vidíme, že splývají 
chromatinová zrna v barvitelný základ spórový. Mikrochemický nález je 
pak týž jako nahoře. 
Plastinový substrát základu spórového liší se opticky od plastinu 
těla bakterielního. 
Část individua nepoužitá ku tvorbě spory, odsouzená k odumření, 
v době, kdy spora je hotova, obyčejně již nebývá barvitelna a je mikro- 
chemicky složena z plastinu; nacházejí-li se však v ní ještě nějaké barvi- 
telné zbytky, pak lze na nich zpočátku zjistiti obě komponenty (chro- 
matin, plastin), později však jest viděti pouze plastinové struktury, jež 
konečně mizí, ustupujíce masse plastinové, jež se pak rozpadá. 
Základy spórové mění se podobným spůsobem. 
Jak jsem zjistil již (1906) o sporách bakt. anthracis, tak i spórové 
základy Bac. nitri pozbývají během zrání znaků chromatinových. Zrání 
XV. 
