13 
Slabě se barvící vlákna a substráty útvarů chromatinových od- 
povídají svým morfologickým chováním lininu Franka Schwarze 
(Die morph. u. chem. Zusammensetzg. cl. Protoplasmas. Breslau. 1887). 
Proti pojmu lininu vytáhl, jak známo, Tellyesniczky (Zur Kritik 
der Kernstrukturen. Arch. f. mikr. Anat. 60. 1902, str. 703 násl.) do boje. 
„Pro oprávněnost existence jeho (Schwarzova) lininu hledáme v jeho práci 
marně nějakého význačnějšího argumentu. “ Po mínění Tellyes- 
niczky-ho je linin transformací chromatinu v tom smyslu, že 
Schwarz na základě působení roztoků mylně suppono váných mínil, 
že chromatin byl odstraněn, kdežto ve skutečnosti byl zde a Schwarz 
pouze jiným jménem jej nazval. 
Toto tvrzení Tellyesniczky - ho nehodí se nikterak na moje 
objekty. Substrát zbývající po odstranění chromatinu louhem drasel- 
natýrn (po předchozím působení žaludeční šťávy, vysušení a alkohol - 
aetheru) má totiž, jak reakce jeho ukazují, s chromatinem společnou 
pouze svoji labilitu a i tu jen částečně, nikoli však skladbu cbemi 
ckou. Skutečný poměr obou těchto hmot bude ještě níže předmětem 
úvahy. 
Proti nomenklatuře F. Schwarze nejsou námitky nemožné; 
nemá však rozhodovati jméno, nýbrž pojem. Že linin dává reakce plastinu, 
udal již Zacharias (Beitr. z. Kenntn. d. Zellkerns u. cl. Sexualzellen. 
Bot. Ztg. 45. 1887). Maje zřetel k této okolnosti, jakož i na jevy, jež skytá 
morfogenesa a morfolysa tohoto útvaru u mého objektu, dal jsem přednost 
názvu strukturní plastin. Nemíním však tím zaváděti nového názvu; 
nemám tedy ničeho proti používání názvu Schwarzova. Pro uznání 
lininu jakožto morfologické komponenty mluví též H e i d e n h a i n 
(Plasma u. Zelle. Jena, 1907, str. 131). 
Poněvadž Zacharias a Carnoy chtěli linin prostě s pla- 
stinem identifikovati, mně však počínání takové vzhledem k mému objektu 
nezdá se správným, nastává otázka, čím se oba plastiny od sebe liší. 
Uvážíme-li, že mladý bacillus ze spory vzešlý jeví se úplně homo- 
genním a že pozdější struktury jeho vzniknou teprve z jeho hmoty, nelze 
se vyhnouti závěru, již dříve dotčenému, že plastin strukturní vzniká 
z plastinu základního. Na to poukazuje i fakt, který lze druhdy zjistiti, 
že při zvratu chromatinových struktur chromatin často již zmizel, kdežto 
jeho plastinový substrát znenáhla zaniká do plastinu základní hmoty. 
Bjdo by tedy asi obtížno tvrditi, že plastin strukturní má původ v chro- 
matinu struktury. 
Šlo by tedy nyní o to, abychom zjistili, jak vzniká strukturní plastin 
ze základního. Vzpomeneme-li dojmu, jaký vzbuzuje vznik struktur 
(na př. dělebné struktury výše zmíněné v bacillu homogenním), zajisté 
bychom neváhali pochod ten označiti jako kondensaci. Vynořuje se totiž 
z počátku nejasná struktura, jež znenáhla se ostřeji ohraničuje a vždy 
XV. 
