16 
k tomu, že protoplasma se takovými zákroky ne-li přímo usmrtí, tedy 
dojista těžce poškodí a že tím v součástech živé hmoty, jejichž chemická 
povaha nám jen z nej menší části je známa, mohou nastati změny, jež 
mohou i na fysikalní konsistenci míti vliv. Mimo to třeba míti na zřeteli, 
že při rozlišování mezi pevným a tekutým v živé protoplasmě jde pouze 
0 difference relativní, poněvadž živá hmota vůbec platí za tekutou. 
Jaký je nyní poměr mezi strukturním plastinem a chromatinem? 
Abychom tuto otázku zodpověděli, obraťme se ku klíčící spoře. 
Již nejmenší chromatinové zrno, jež se v ní objevuje, má, jakmile 
vůbec analysu v tomto směru lze podniknouti, plastinový substrát. I také 
v nejrůznějších oněch strukturách vegetativního individua (viz odst. V.), 
kde máme utvářený chromatin v určité lokalisaci, bývá strukturní plastin, 
aspoň v jistých dobách vývoje, poněkud, byť i jen velmi slabounce, barvi- 
telný. Zdá se tedy, jako kdyby jen málo chromatinové hmoty bylo v něm 
rozděleno. Lze souditi, že chromatin a strukturní plastin navzájem se 
prostupují a nacházejí se u vzájemné nej užší (genetické) souvislosti. 
Kausalní souvislost tu bylo by lze si asi následovně (hypotheticky) 
představiti. 
Kdyby se potvrdilo, co nahoře bylo řečeno o fysikalní konsistenci 
součástí, o nichž pojednáváme, pak by vznik chromatino-plastinových 
struktur z plastinu základního byl možný ztekucením tohoto. Ztekucením 
tím musel by vzniknouti i plastin strukturní i chromatin. Jelikož vznikají 
v klíčící spoře pouze na podnět přeměny látkové, jakmile ona přestane 
1 ony zanikají, možno souditi, že pochody přeměny látkové jsou hlavní 
podmínkou jich trvání. Musíme je uvésti na měny chemických stavů 
v živé hmotě. 
Specielnější představa má o poměru strukturního plastinu k chro- 
matinu je založena na domněnce, že pochody přeměny látkové vybavují 
chemické reakce vedoucí ku vzniku chromatinu. Tím, tak domnívám se, 
uvolní se pevný molekulární svaz plastinu základního a umožňuje se 
vznik plastinu strukturního. 
Myslím, že domněnkou touto nezabíhám příliš daleko, poněvadž 
neváži na ni žádnou specielní představu chemickou; vždyť jsem při jiné 
příležitosti (Rozpr. Č. Akad. XVII. č. 23. 1908) dovodil, že přítomnosti 
chromatinu a plastinu nepřipisuji prozatím jiného smyslu, nežli ten, že 
je výrazem vzájemné přeměny labilních sloučenin protoplasmových 
v stabilní. 
Přesto myslím, že i při tomto omezení získané výsledky mají dosti 
zajímavosti. Ukazujíť nám především jasně, že názor R. Hertwiga 
o skladbě buňky z hmoty 1. achromatinové, 2. chromatinové a 3. nukleo- 
lární je zcela oprávněný. Místo achromatinu potřebujeme dosaditi pouze 
plastin základní, místo hmoty nukleolární plastin strukturní. 
Činil-li Zacharias R. Hertwigovi námitku, že jeho 
výklady nemají chemického podkladu, pak možno na základě toho, co. 
XV. 
