19 
Účinek vizmutu na krev byl velmi nedostatečně studován. Pohl 
věnoval pozornost počtu bílých krvenek po podání některých farmako- 
logických látek. Vpravoval sondou psům 24 nebo 48 hodin po posledním 
krmení látky v patřičném zředění. Se zásaditým dusičnanem vizmutu 
konal tři pokusy; dávka vždy byla stejná (0-3 g). Dospěl k tomuto vý- 
sledku : 
Při 1. pokuse maximální zmnožení bílých krvenek o 77%, 
při 2. pokuse byl výsledek úplně negativní, 
při 3. pokuse zmnožení o 119%. 
Z neorganických sloučenin mimo vizmut jedině po kysličníku žele- 
zitém mohl konstatovati tento účin, vždy ale s nepravidelností velmi 
značnou. 
Jiných údajů v tomto směru není. 
Kočky, jichž k pokusům bylo užito, byly vesměs zdravé; vybrány 
byly jen ty, jichž případná albuminurie nepřekračovala, nebo ani nedo- 
sahovala fysiologických mezí. Chovány pak byly v poměrech co nej příz- 
nivějších, v klecích tak zařízených, že moč stékala do nádobky, jímající 
celé množství moče za 24 hod. vyloučené. Výkaly denně odstraňovány 
a klece řádně čištěny. Kočky krmeny byly vesměs potravou masitou, 
k níž později přimíšeno bylo odvážené množství magisteria bismuthi, 
vyhovujícího požadavkům rakouskou fannakopoeou ed. VIII. kladeným. 
Při nedostatečném přijímání potravy otvírána byla ústa násilím, načež 
za pomoci druhé osoby odvážené množství magisteria bismuthi z lo- 
děnky vodou splachováno do jícnu. 
Krev k vyšetřování potřebná získána byla nastřižením boltce ušního, 
zbaveného chloupků. Viskosita měřena viskosimetrem Hessovým, jenž 
sám všechny své viskosimetry graduuje a přesnost zaručuje, specifická 
váha určována methodou Hammerschla.govou. Sčítání krevních tělísek 
dálo se pomocí Biirkerovy komůrky sčítací, umožňující zároveň leuko- i ery- 
throcyty počítati (obvyklé ředění 1 : 10 a 1 : 100 Hayemovým a Turkovým 
roztokem) . 
Moč pozorována vzhledem k jejímu zbarvení, reakci na lakmus, 
specifické váze a stanovení albuminurie. 
Moč zkoušena byla vždy koagulační zkouškou varem, ferrokyanidem 
draselnatým po okyselení kyselinou octovou, Hellerovou zkouškou s ky- 
selinou dusičnou, případné i varem za přítomnosti síranu sodnatého a 
quantitativně methodou Essbachovou. 
Vizmut dokazován specifickou reakcí pomocí cinchoninnitratu v roz- 
toku jodidu draselnatého. Zkouška tato poskytuje positivní výsledek 
prý při zředění vizmutu již 1 : 500.000 ve způsobu hojné, krásně oranžově 
červené sraženiny. 
Při zhotovování mikroskopických praeparatů řídil jsem se radami 
a pokyny p. pro f. K i m 1 y, chefa oddělení pro pathologickou histologii, 
O * 
XVI. 
