8 
optimum při poměru 4 cm 3 bílku k 10 cm 3 roztoku Bi místo 5 cm 3 bílku 
a 10 cm 3 Bi) . Roztok ze suspense i : ioo od posledních pokusů (9. XI.) 
se celkem nezměnil , kdežto roztok ze suspense i : iooo se značně zkoncen- 
roval, vyrovnávaje se asi oběma předešlým. 
Souhrn. 
Soli kovu nerozpustné nesrážejí a nemohou srážeti roztok}/ bílkovin. 
Přísluší-li mag, bismuthi účinek svraskavý neb leptavý, pak jest zjevno, 
že jest mag. bismuthi rozpustné, resp. že se štěpí ve vodě ve sloučeniny 
rozpustné. Pokusy uvedené konány byly vesměs s roztoky ze suspense 
vizmutové odfiltrovanými a čirými, které dávaly reakci přítomného 
vizmutu, a také daly výsledky positivní, jako rozpustné soli kovů jiných. 
Větší neb menší míra působnosti roztoků závisí od množství v roztok 
přecházejících sloučenin, jakož i od určitého optima roztoku bílku. 
Že pak účinek svraskavý, který mylně mag. bismuthi se připisuje 
jako takovému, rovněž na sloučeninách z něho se ve vodě odštěpujících 
se zakládá — nepodléhá žádné pochybnosti. Nám šlo o průkaz, zda-li se 
mag. bismuthi do té míry ve vodném prostředí štěpí, aby svraskavý účin 
byl umožněn. 
Svraskavý účin vůbec musí zpúsobiti súžení cév, snížení sekrece 
a transundace, zabránění vycestování leukocytů a tvoření hnisu (Heinz 20 ). 
Látky, které jsou schopny srážeti bílkoviny, pouze ve relativně značné 
koncentraci působí jako škodliviny leptavým účinem, způsobují nekrosu 
buněk tkáňových a tímto drážděním vzniknou zánětlivé změny. V při- 
měřeně slabé koncentraci nastává pouze koagulace nej povrchnějších 
buněk, schopná restituce. V tom právě spočívá účin adstrinkční, který se 
vztahuje jak na tkáň zdravou (hlavně sliznice) tak na pathologicky změ- 
něnou (na př. zánětlivými změnami). Neomezuje se pouze na buněčné 
elementy tkáňové, nýbrž, a to v první řadě, i na cévy; stěna cévy se 
smršťuje, hlavně stažením svalových elementů, a súží lumen, pak stane se 
neprůstupnou pro leukocyty; nastává tu specifická změna v tmelové 
substanci endothelií. 
K výzkumům tohoto druhu nejlépe hodí se mesenterium žabí. Pokusy 
konány byly dle methody, kterou uvádí Hein z. ž0 ) Žába se zrušeným 
mozkem a proťatými plexus ischiadici upevní se špendlíky na tenkou 
korkovou destičku, opatřenou otvorem pro přístup paprsků světelných 
a svorkami k upevnění na stoleček mikroskopu. Do otvoru přímo nad 
clonou se nalézajícího upevní se sloupeček korkový, uvnitř vyvrtaný. 
Velmi jednoduchou operací otevře se nyní po straně dutina břišní (skoro 
výhradně používáno bylo samečků žabích, poněvadž u samiček překážejí 
20 ) Heinz, Handb. d. exp. Patli. u. Pharm. I. 1. 1 904. 
XVII. 
