7 
že nasedají na nožku kratičkou a prostor sám utvořen jest podkovovitými 
buňkami, jež tvoří jaksi přesný rámec pro kulovitou žlázku. 
* * 
Shrneme-li nyní vše, co možno říci o vývoji žláz a jich pro- 
měně, učiníme si následující obraz, souvislosti jednotlivých zjištěných 
složek. 
Z některé buňky, ohraničující intercellulární prostor hojně proto- 
plasmou a obyčejně i škrobem naplněné, vznikne na místě k mezibuněč- 
nému prostoru obráceném nahromadění plasmatu ■ — brdečka — ■ jádro se 
rozdělí ve dví a vznikne dceřinná buňka zcela oddělená od mateřské. 
Tato brdečkovitě vychlípená buňka se prstovitě protahuje a nese na své 
špičce hrudku materiálu lesklého osmičelou kys. černě se barvícího. Když 
doroste asi délky definitivní žlázy, tu náhlým rozpadem kompaktní hrudky 
v zrníčka vznikne hlavička žlázy se zrnitým tělesem, za nímž leží bu- 
něčné jádro obklopené vakuolisovanou plasmou. Tato tenkostěnná žlazka 
zůstává nějaký čas (krátký) nezměněna, až náhle pod odchlípenou kuti- 
kulou vyloučí se pryskyřičnatoolejnatý sekret, při čemž vlastní tělo žlá- 
zové, jehož stěna zatím žebro vitě ztluštěla, zůstane prázdné a naplní 
se vzduchem. 
V tomto stavu přetrvá žláza velmi dlouho — po případě až do stadia, 
kdy stěny buněk ohraničujících intercellulární prostor kutinisují a tvoří 
jakési oblitoschizogenní prostory mezibuněčné s mrtvými žlazami ob- 
sahujícími sekret. V tomto stadiu nalézáme žlázy někdy již 1 cm pod vege- 
tačním vrcholem a ve všech starších partiích oddenku, takže jest tento 
definitivní tvar skutečně nej častěji se vyskytující, typický obraz žlázy 
filixové. 
* * 
* 
Z tkáňových elementů oddenku, pro něž není farmakognostického 
zájmu, jest třeba krátce se zmíniti o kožním pletivu, o svazcích cévních 
a vrcholové buňce. 
Na povrchu starších částí oddenku, pokud mezi četnými basemi řapí- 
kovými a kořínky zůstává volným, shledáváme epidermis sestávající z buněk 
s černohnědými tenkými stěnami a četnými čípky čnícími do lumen. 
Buňky ty jsou poněkud v podélném směru oddenku protažené. Pod po- 
kožkou nalézá se vícevrstevná hypodermis sestavená z tak zvaných libro- 
sklereidů světle žlutých až černohnědých. 1 
Svazky cévní jsou obklíčeny parenchymatickými buňkami se stěnami 
směrem k svazku ztluštělými a někdy v této části černohnědě zbarvenými. 
V mladších stadiích obsahují tyto buňky plasmu s olejovými kapkami. 
Teprve pod nimi je vlastní endodermis (vnitřní) složená z malých 
buniček pravidelně prázdných a ve směru podélném protáhlých. Svazky 
cévní jsou koncentrické — tracheidy leží uprostřed svazku. 
XXI. 
