3 
žlutohnědá, tvaru naprosto nepravidelného, obyčejně však jsou ze dvou 
stran silně sploštělá s okraji velmi často laločnatě vytáhlými. Vyskytují 
se nej častěji na listech v úhlu žeber listových. Velikost jich je nestejná. 
V prvých počátcích svého vzniku jeví se nám jakožto tělíska slizká skoro 
bezbarvá, později hmota ta počíná žloutnouti a tvrdnouti, až konečně 
úplně hotové sklerotium představuje nám tělísko úplně tvrdé, barvy žluté. 
Ze sklerotia vyrůstá příštím letem obyčejně několik plodnic barvy zprvu 
žluto-hnědé později úplně hnědé. Plodnice bývají vždy lysé. Vrchol plodnice 
je po jisté době vždy značně temněji zbarven než části spodní. Plod- 
nice vytvořily sice začátky výtrusné vrstvy, leč k vytvoření výtrusů 
nikdy nedošlo. 
Druh tento je vzácnější než předcházející. 
Třetí druh: T. complanata To de jest dosti podobná předcházející. 
Vyskytuje se skoro výhradně na listech šeříku toutéž dobou jako oba 
druhy předešlé. Sklerotium její (Sel. complanatwm T o d e) má tvar srdíčko- 
vitý, ledvinitý nebo trojúhelníkový, barvy slabě žluté, podobá se spíše 
utuhlému sliznatému tělísku, jež špičkou pouze přisedá na listovém sub- 
strátu. Karakteristickým znakem sklerotií těchto je’ že jsou vždy více 
méně průsvitavá. Plodnice je temněji zbarvena než u druhu předchá- 
zejícího. Ze sklerotia vyrůstá zřídka jedna, obyčejně 2 i více plodnic. 
Obě posledně jmenované houby mají na stopkách plodních bud velmi 
spoře rozesety chloupky zcela krátké a čím dále k výtrusové vrstvě 
jich vůbec ubývá, místy jsou tu pouze mikroskopicky znatelné hrboulkv. 
Sklerotiový materiál sbírán byl vždy ve dvou saisonách: hned na 
podzim a pak na začátku jara. V prvém období najdeme nejvíce od T. va- 
riabilis sklerotií bílých (nedozrálých), od T. complanata je jich velká část 
slizká a docela průsvitná barvy slabě do žlutá přecházející, kdežto na 
jaře je jich většina hotových s původní barvou, tvarem a velikostí. 
Abychom donutili sklerotia ku vytváření plodnic, je zapotřebí po- 
skytnouti jim dostatečného množství vlhka a tepla. K pokusům určená 
sklerotia vyséváme na navlhčený filtrační papír do širokých skleněných 
nádob s okrajem asi 6 cm vysokým. Celá nádoba se dá bud pod skleněný 
zvon anebo se pokreje skleněnou deskou. Občas je zapotřebí sklerotia 
slabě postřiknouti vodou a dbáti, by plísně kultury neznečišťovaly. Při 
mých pokusech byla v místnostech laboratorních stálá teplota as 20° C. 
Ivonáme-li snad pokusy s houbami těmi v létě, kdy by mohly plodnice 
velmi lehce přílišným suchem zahynouti, osvědčí se nám dobře pěstovati 
je v nádobách umístěných ve sklepě. 
Sklerotia u všech tří jmenovaných druhů hub sestávají z vláken 
houbových spletených spolu bez jakéhokoliv pořádku. Vlákna tvořena 
jsou buňkami na příčném průřezu tvaru kulovatého nebo polygonálního, 
se stěnami poměrně dosti tenkými. U T. gyrans a T. complanata jsou vlákna 
ta tvořena buňkami se stěnami daleko tlustšími. U všech tří druhů ne- 
XXII. 
1 * 
