7 
musí se díti pokud možno ve vlhku, sklerotium vyklíčené uchopíme do 
pincetty se širokým (plochým) koncem a nad podloženým pravítkem 
příslušnou část plodnice možno zcela přesně buď odříznouti břitvou anebo 
ostrými nůžkami odstřihnouti. Bráti sklerotia vyklíčelá do rukou není 
radno. Dle potřeby operované rostlinky pokládáme opatrně do nádob 
podobných, jakých použito bylo ku vyklíčení 
sklerotií. Aby byla vyloučena možnost nedostatku 
vlhka, je dobře, když stěny nádoby, v níž rost- 
linky ty pěstujeme dále, vyložíme navlhčeným 
filtračním papírem a celou nádobu skleněnou ta- 
bulí pokryjeme. 
Na řezné ploše plodnice objeví se malá ka- 
pička tekutiny, která se pak spíše či později 
ztratí. Obyčejně již druhým neb třetím dnem po 
operaci je lupou možno pozorovati, že konec 
operované plodnice počíná paličkovitě tloustnouti. 
Nejvíce je tloustnutí vyznačeno poblíže řezné 
plochy, a níže ho ubývá. Délka tloustnoucí části 
není vždy stejná; někdy měří přes 3 mm jindy je 
sotva znatelná. Velmi malé stloustnutí je na př. 
u T. variabilis, ačkoliv měl jsem příležitost po- 
zorovati, že zmnožení hyf, které ono stloustnutí 
způsobuje, může zde i stopku pod řeznou plochou , 
r J . rr t ..Obr. 1. Pokročilejší sta- 
roztrhnouti. Obr. 1. znázorňuje takovou plodmci dium regenerace vrcholu 
od T. variabilis, která je ve vývoji sice pokro- plodnice od Typhula va- 
čilejší, ale plocha řezu je dosud patrná a taktéž riabilis. Následkem zmno- 
roztržení. U T. gyrans a T. complanata je tomu ženi vláken houbových na- 
v, , , ' ,, , ,, , jv , stalo pod řeznou plochou 
poněkud pnak; tam tloustnuti zacma pozdep, te- , r 
x 1 r J roztrženi, 
prve 5 — 6tým dnem a pokračuje tak daleko, že 
konec mladé plodnice nabývá tvaru kyjovitého, při čemž obvod stlustlé 
části bývá dva- i víckráte větší než byl u plodnice původní. Nejnápadnější 
jsou poměry ty u T. gyrans. Zde nastalé stloustnutí nejeví nijakých po- 
malých přechodů, konec plodnice podobá se paličce. U T. variabilis oby- 
čejně již čtvrtým dnem počne se na řezné ploše samotné objevovati chu- 
máček bílých vláken houbových, který tvoří kaliu podobný útvar již 
prostým okem znatelný. Ohledáním mikroskopickým za živa bychom 
se mohli přesvědčiti, že útvar ten je tvaru přibližně kuželovitého čím dále 
k periferii plodnice je nižší. Zřídka kdy sedí chumáček hyf tak, že střed 
jeho spadá do osy plodnice. Během další doby se výška jeho zvětšuje. 
Kdybychom si povšimnuli celé věci blíže, seznáme, žehrbolekhyfami tvořený, 
má mnohdy základnu právě tak velikou, jako je řezná plocha plodnice, 
jindy zase, že řezná plocha je mnohem větší než báse hrbolku, což bývá 
zvláště tehdy nápadno, objevilo-li se nějaké stloustnutí plodnice pod řeznou 
plochou. Pokusy bychom se přesvědčili, že rozdíl ten záleží vtom, jak ve- 
XXII. 
