13 
kouskům Xylarie konce nad plamenem upálil a tím regeneraci na řezných 
plochách zamezil. Také on pozoroval, že pučení hyf má svůj původ v hyfácli 
dřeňových. Právě popsaný způsob vytváření nových vedlejších větévek 
vede často k tomu, že se vytvoří na hlavní plodnici větévek t. j. ved- 
lejších plodnic více, čímž dostává celá houba podobu keříčkovitou. 
Zvláštní náklonnost k takovému rozvětvování jeví i nedekapitované rost- 
linky T . variabilit v tom případě, rostou-li v prostředi příliš vlhkém, což 
se může ještě stupňovati pobytem ve tmě. Při rozvětvování není ovšem 
možno mluviti snad o nějakém pořádku, dle něhož by se rozvětvení 
dálo. Byla-li dekapitovaná plodnice položena do polohy vodorovné, 
Obr. 6. Vznik vedlejší plodnice u T. variabilis. (Plodn. hlavní i vedl. na podél, řezu.) 
vznikají větve vedlejší na stranách libovolných. Docela tak je tomu 
i tehdy, když plodnici dekapitovanou ohneme a v podobě obloučku upev- 
níme. Vedlejší plodnice mohou vznikati stejně na straně konkavní i kon- 
vexní. Jest přirozeno, že čím je vedlejších plodnic více, že jsou tím tenší. 
Tím se stává, že v takových případech obyčejně z nich u žádné k sporu- 
laci nedojde. Všeobecně roste taková vedlejší plodnice z počátku 
směrem libovolným, záhy však se vzpřímí následkem negativního geo- 
tropismu. Vyrostla-li na plodnici původní vedlejší plodnice jen jedna, 
může za příznivých okolností dospět i k vytváření spor. 
Vedlejší plodnice u T. variabilis jsou schopné také regenerace, leč 
poměry ty se tu nedají již tak dobře pozorovati, a pak uřezání vrcholu 
plodnice vedlejší vede obyčejně k tomu, že bud na hlavní plodnici anebo 
XXII. 
