zastaneme několik mohutných balvanů zcela podobných balvanům právě 
popsaným, z nichž největší (140 X 130 X 40 cm) svisle postavený jest 
zbožným nápisem opatřen. Za ním stojí balvan zkřemenělé ruly o málo 
menší. Další průběh pasu křemenného možno pouze konstruovati, neboť 
se zřetelně objeví až na hoře Dieberg. 
Výskyt křemene u Teplé Bystřice není ve směru hřebenu ,,Kamene“. 
Mám za to, že jest zde přetržena linie tektonická a s ní spolu pruh kře- 
menný jí vyplňující. Křemenné balvany jsou zakončením jeho a balvany 
za Kovárnou začátkem nového. Příčinou jest snad těžký massiv amfibo- 
lit ových hornin na vrchu Skále, jenž upevnil jádro vrchu tak, že tekto- 
nická čára, podle níž Český les relativně vystoupil, nemohla vrchu toho 
rozříznouti. Tvrzení , jakoby pruh křemenný jednotnou žílu tvořil , neobstojí, 
něhot zde je přerván. Také mocnost pruhu podléhá změnám, pruh se vy- 
klínuje a rázu žilného křemene nabývá. 
Při bližším zkoumání (obr. 3.) 
uvidíme, že obyčejný křemen pruhu 
jest zkřemenělou, nepravidelně roz- 
trhanou horninou, která je četnými 
žilkami křemene krystalického pro- 
tkána. Žilky jsou pravidlem bez- 
barvé nebo bílé, avšak zkřemenělá 
hornina má barvu různou, rů- 
žovou, žlutou i hnědou (na obr. 3. 
jest tečkována). Ostrohrannými ob- 
rysy jejími vzniká dojem brekcie. 
Místy živce nezkřemeněly, ale pro- 
měnily se v kaolin (na obr. 3. čár- 
kovány). Mezi konci krystalků v žil- 
kách jsou četné dutinky (na obr. 3. 
místa tmavá). Jemné i mocnější žilky z pravého rohu dolního a z pro- 
střed strany dolní vystupující prostoupily patrné horninu nejdříve. Po- 
zději vznikly trhliny k nim napříč a podle nich horní část se pošinula 
na levo. Místy objímá křemen jako buněčnou sílí živce horniny původní 
(viz kaolinisovaný živec v levo nahoře). Tyto zjevy celkem souhlasí s Le lí- 
ni a n n o v ý m líčením bavorského pruhu křemenného u Wolfsteinu. 16 ) 
Avšak zjevy v okolních horninách neshodují se s jeho pozorováním 
v Bavořích. Není zde přechodů, které líčí a které by potvrdili měly do- 
mněnku jeho, že úsilným tlakem horským a sjížděním podél čáry dislo- 
kační nejvíc proměněny bvly horniny v čáře této a postupně méně horniny 
vzdálenější. Není poblíž pruhu hornina felsiíicky celistvá nebo břidličnatá, 
nýbrž naopak zachovala sloh původní a jest proniknuta žilkami z hlavní 
žíly vybíhajícími (obr. 4.). Uprostřed brekcie křemité probíhá spousta 
16 ) 1. c. str. 183. 
Obr. 3. Křemen z pruhu. Zkřemenělé 
části původní horniny tečkovány, živce 
v kaolin změněné čárkovány, dutiny 
označeny tmavě. Ostatek křemen. 
Zvětš. 2. 
XXV. 
