9 
,,Plagioklasy v této žule se vyskytující náležejí řadě oligoklasové. 
To určeno bylo jednak z velmi malých úchylek shášení ku hranici svě- 
telné, jednak i z lomu světelného. Omezením i výskytem podobají se 
orthoklasu, avšak snáze zvětřávají; produkty větrání jsou podobné jako 
u orthoklasu. “ 
,, Křemen je omezen vesměs nepravidelně. Obrysy jeho jsou někdy 
skoro rovné hlavně v sousedství živců, jindy však hlavně v sousedství 
jiných zrnek křemenných ponejvíce silně zakřivené, laločnaté a nepravi- 
delně zubaté. Je mnohem čistší než živec, ježto nechová mimo malé ka- 
pičky čiré tekutiny a plynové póry žádných produktu rozkladu. “ 
„Biotitové lupénky omezeny jsou částečně idiomoríně. Lupénky 
v rovině plochy spodové uložené jsou červenohnědé, v příčných průřezech 
lze pozorovati velmi dobře silný pleochroismus: pro chvění světla _L ku oP 
vykazuje barvu světle žlutou s nádechem barvy okrové a pro kmity | 
ku oP je tmavě hnědočervený a následkem silné absorpce téměř úplně 
neprůhledný. Některá individua jsou téměř úplně čerstvá, jiná však po- 
někud rozložená a až v chlorit proměněná. Z uzavřenin je hlavní apatit, 
který se vyskytuje ve značném množství bud přímo v biotitu nebo v bez- 
prostřední blízkosti; mimo něj lze i magnetit často pozorovati. Výjimkou 
pozorován byl i krystalek cirkonu. Kolem některých titanitů v biotitu 
uzavřených lze pozorovati tmavohnědé dvůrky pleochroické.“ 
„Větraje na chlorit, mění biotit poznenáhlu barvu svou na žluto- 
hnědou, kalně zelenohnědou až přechází v čistě zelenou, podržuje však 
i nadále svůj vysoký dvojlom. Dalším rozkladem slábnou interferenční 
barvy a dvojlom snižuje se značnou měrou. Tento sekundárně vzniklý 
chlorit je tmavě trávově zelený a zřetelně pleochroický. Pro kmity || 
ku o P vykazuje tón kalně zelený s patrnou absorpcí, a pro kmity světla J_ 
ku o P je světle zelený s nádechem do barvy žluté. “ 
,, Apatit je vyvinut jako dlouhé sloupečky, hranolem a basí omezené, 
rozmanité tloušťky od silných sloupků do jemných jehliček. Muskovit 
vyskytuje se velmi zřídka tvoře čiré lupénky srostlé s biotitem nebo za- 
rostlé do živců. 
Z povahy omezení a seskupení svrchu popsaných součástí lze sou- 
diti, že z hmoty magmatu nejprve snad vyloučil se apatit a rudy, pak 
biotit, živce hlavně po biotitu, z těchto poněkud dříve orthoklas, a 
teprve za ním plagioklas, posléze utuhla vyloučená hmota křemenná. 
Pozoruhodno jest, že biotit ové lupénky jeví snahu soustřeďovati se po- 
blíže sebe, k nim druží se apatit. Obojí zjev je následkem postupného 
vývoje horniny z magmatu. Žula právě popsaná náleží tudíž k žulám 
dvojslídnýmP 
Hranice žulového massivu babylonského na z., s. a v. udává Katzer 18 ) 
celkem správně. Na jih má mapa jeho žulu až po potok Bystřici, dále 
18 ) 1. c. str. 737. 
XXV. 
