11 
že prozrazuje se určitý postup krystalení (živce většinou nejdříve vznikly), 
svědčí, myslím, o eruptivním původu horniny nejvíce. 
Nad lomem je rula, avšak při vrstevnici 640 m pokrývá zemi spousla 
amfibolických balvanů jasněji zbarvených, nazelenale šedých, čehož 
příčinou jest množství křemene. Hustota 3,07. Malá skalka je odtud na 
východ se směrem vrstviček s. 40° v. a sklonem 90°. Ostatní výskyty 
na vrchu Spáleném jsou podobné, jen barva je tu tmavší tu světlejší a zá- 
ležejí jen z balvanů. 
Opuštěný lom u Německé Kubice (obr. 2.) je zdaleka z údolí patrný 
jako příkrá rozpukaná černá skála. Pukliny mají směry s. 33° z. se sklonem 
71° jz., s. 71° v. se sklonem 81° sz., s. 12° v. se sklonem 49° sz. Poslední, 
ač nejméně hojný udává polohu vrstviček amfibolových a vrstviček kře- 
menem bohatých s nimi se střídajících. Barva jeví na čerstvém lomu 
zřetelněji ton zelený než na vrchu Spáleném. Diskordantní kyselé žilky 
nechybějí, ale není jich mnoho. Hustota 3,054. 
Opuštěný lom na jz. od Kovárny u silnice Domažlické jeví rovné 
pukliny směru s. 16° z. se sklonem 32° jz., s. 41° z. se sklonem 87° sv., 
s. 68° v. o sklonu 86° jv., kterýž poslední udává spolu polohu vrstviček. 
Hornina je barvy nazelenale šedé, je velmi drobnozrnná, velmi tvrdá 
i tuhá, místy všesměrná. Žulové žíly jsou zde živcem bohaté, odtrhávají 
části horniny amfibolové, kteráž se v nich jako čočkovité vložky oku jeví. 
Také útlé odbočky do horniny vnikají, zlupenatí ji a proužky amfibolové 
všelijak zkřivují. Hustota 2,95. 
Tyto zjevy, však mnohotvárnější spatříš i v lomu na Skále. Pukliny 
mají směry s. 3° v. se sklonem 74° jv., š. 16° z. se sklonem 81° sv., 
s. 12° v. se sklonem 89° jv., s. 72° v. se sklonem 76° jv., s. 34° v. se 
sklonem 80° jv., s. 81° v. se sklonem 82° sz., s. 26° v. se sklonem 66° sv., 
s. 82° v. se sklonem 71° jv., s. 11° v. se klonem 8° sz., s. 79° z. se sklonem 
90°, s. 88° z. se sklonem 10° s. a j. Tato veliká rozmanitost v poloze 
puklin, z nichž nejčastěji se pozorují první, třetí a poslední, snad může 
býti vysvětlena dvojí polohou vrstviček v lomu. V cípu sv. totiž mají 
směr s. 5° v. a sklon 34° jv., uprostřed stěny západní a ve větší části lomu 
směr s. 63° z. a sklon 23° sv. Také podle těchto dvou poloh vznikly 
některé pukliny. Výjimkou dělí se hornina v desky as 2 cm mocné podle 
vrstviček. Tyto okolnosti vysvětlují, proč je zde těžení štěrku nejsnadnější. 
Není také hornina tak tuhá jako jinde. Obsahuje velmi hojný zeleněčerný 
amfibol v krystalech as 2 mm dlouhých, obyčejně menších, zřídka větších, 
zrnka křemenná jsou bezbarvá a skrovná živcová barvy bílé. Proužkování 
v lomu značně rozšířené vzniká střídáním vrstviček amfibolem bonatých 
a vrstviček skoro bez něho. Různou mocností těchto vrstviček mění se 
barva od světle šedé do černé bez žilek. Hustota první facie jest 2,97, 
druhé 3,02. Sloupky a destičky amfibolu ve vrstvičkách celkem leží tak, 
jak poloha vrstviček naznačuje, a místy docela jeví snahu po uspořádání 
v jednom směru. To nesvědčí původu sedimentárnímu, také ne okolnost, 
XXV. 
