13 
menného přes vrchol Skály. V lomu jsou žíly s dosti hojnými, ma- 
kroskopicky drobnými krystaly amfibolu skoro stejnoměrně rozptýle- 
nými, jiné žíly jsou bez amfibolu nebo se jen zde onde objeví krystal 
větší, v žilách skoro z čistého křemene nelze jich makroskopicky zji- 
stiti . Toto nestejné rozdělení amfibolu lze však při bližším zkoumání 
i na žilách prvních pozorovati, neboť jsou v nich amfiboly uloženy 
nejhojněji poblíž gabbra často v šmouhách, které lze míti za úlomky 
proražené horniny. Mám za to, že amfibol nepatřil původně magmatu, 
ale byl z gabbra resorbován a opět vyloučen. Nasvědčují tomu též ohlo- 
dané, nahnědlé krystaly amfibolu v žíle (obr. 5.), kteréž se druhotně po- 
kryly jemnými sloupky a lištnami jasně zeleného idiomoríního amfibolu. 
Jen v okolí jejich pozorujeme drobné krystalky amfibolové. Nemajíc 
původně amfibolu, blížilo se magma složením nerostným 23 ) žule baby- 
lonské nahoře popsané. Také hustota žil (2,68) a směr žil hlavních (v cípu 
sv. směr s. 27 v. a sklon skoro 90°) k severu mohutnících ukazuje k tomu 
původu. Poněvadž z granitu babylonského žíly vyšly, je gabbra mladší 
granit ten. 
Granitové žíly mo- 
hutné působily na stěny 
(obr. 6.), vrstvičky gab- 
bra (na obr. vyznačena 
poloha amfibolů čárka- 
mi, průřezy tečkami) 
zprohýbaly a oddálily 
je vniknuvše mezi ně 
a na konec vykrystalo- 
valy s velkými kry- 
staly živce (na obr. 6. 
označen}/ kontury jich, 
plně kresleny amfiboly). Jinde člení se intruse v proudy nitkové tak 
jemné, že zmizel původní sloh rovnoběžný a vzniká všesměrný. Po- 
blíž mohutnějších žil jsou proužky amfibolové stlačeny (obr. 6. část 
první) patrné tlakem vnikající roztopeniny a často stavějí se zde proužky 
kolmo k žíle (obr. 6. část čtvrtá). Kde jsou ostré kraje žil, schladlo 
patrně magma tak rychle, že nestačilo metamorfovati, anebo mělo již 
nedostatek mineralisátorů. 
Ještě pozdější než žíly normálního granitu jsou žilky křemene (obr. 7. 
tečk.) s nimi diskordantní a do gabbra pokračující. Jsou zajisté podezřelé 
z genetické souvislosti s blízkým pasem křemenným. Hmota žulová ob- 
sahuje četné naleptané jedince amfibolové (na obr. čárkovány) a místy 
i vyloučené amfiboly idiomorfní. Na jednom místě v lomu probíhají hor- 
Obr. 6. Žilka žulová v gabbru. Význačné části se 
čtyř stran úlomku. Poloha amfibolů gabbra ozna- 
čena čárkami, průřezy tečkami, také obrysy větších 
živců vytaženy a krystaly amfibolu v žule plně vy- 
značeny. y 2 skut. vel. 
23 ) Obsahuje orthoklas, oligoklas, málo mikroklinu a akcessorický apatit. 
Místo muskovitu zapanujícího tlaku vyloučil se as podle zákona volumového orthoklas. 
XXV. 
