16 
Spálený vrch. Západní výskyt pod bodem triangulačním má v bal- 
vanech až několik m 3 velikých vrstvy silně zvrásněné (tlakem horským?), 
skála sama jeví směr s. 22° v. se sklonem 70° jv. Východní výskyt na 
„bukové mýti“ má směr s. 51° v. a sklon 81° sz. Tato změna sklonu 
dosud pozorovaného je patrna i nad Šnory, kde je sklon 67° z. při směru 
s. 32° v., a jest snad způsobena mohutnou erupcí gabbrovou na východě, 
kterou vrstvy byly zvednuty. Rula je i zde velepodobna čerchovské na př. 
mezi lomem gabbrovým a skalkou gabbrovou na sv., jest šedá, jemně 
zrnitá, útle přetrhovaně páskovaná zrnky slídy tmavé sotva 0,1 mm mě- 
řícími. Tím blíží se rule zrnitošupinaté. Podstatné součástky jsou křemen, 
orthoklas, oligoklas, muskovit a biotit. Na sz. konci hřbetu jsou tytéž 
podstatné součásti s akcessorickým magnetitem, pyritem a titanitem. 
Hustota 2,78. Vedlejších součástek přibývá směrem k sv., až v Skalce 
(obr. 1.) najdeme rulu kyzem tak bohatou, že z ní dříve kamence dobý- 
váno. 26 ) Je barvy tmavé, modravě šedé, velice drobnozrnná a hojnými 
žilami křemennými protkaná. Otlé zvlněné vrstvičky slídou bohaté střídají 
se s vrstvičkami o málo světlejšími. Obsahuje křemen, orthoklas a oligoklas 
jako podstatné součástky, pyrit, pyrrhotin, magnetit, apatit, rutil a cirkon 
jako vedlejší. Křemen jeví poněkud zhášení unclulosní, nej lepší to doklad 
tlaku, jemuž tato končina, středu erupce žulové ze všech popsaných nej- 
bližší, pravděpodobně podlehla. Myslím, že nechybím, když uvedu v ge- 
netickou souvislost bohatství kyzu zde soustředěné s pochody pneumato- 
lytickými. Hustota ruly té jest 2,699—2,77. 
Na mnohých místech vrchu Spáleného jest 
sloh ruly nahoře popsaný tou měrou změněn , ze 
nelze vy světlovati jinak než vlivem žuly. Ná- 
mitce, že i gabbro mohlo změny způsobiti, 
čelí nepatrný kontakt mezi rulou a gabbrem. 
Zjistil jsem jej na „bukové mýti“, kde v skrov- 
ném výskytu svorové ruly objevují se na 
kontaktu granáty. 
Odchylkou od slohu obvyklého již jest, kde 
pozorujeme, že slída tvoří souvislé vrstvičky, 
jak papír tenké, a mezi nimi že uloženy 
vrstvičky živce a křemene s 1 mm mocné, jež 
však o kus dále zduřují v čočky živce a kře- 
mene středně zrnitého a v uzly biotitu. Místy 
jsou světlé pruhy mocnější až i několik cm (na 
26 ) Dosud spatřiti lze vodorovnou štolu do hřbetu od západu vedenou, as 8 m 
v průměru mající a as 35 m dlouhou. Z ní sestupují dolů sledujíce pruhy kyzem 
nejbohatší dvě šachty kolmé o neznámé hloubce. Za mé návštěvy dno bylo z části 
pod vodou. Krystalky kyzu jsou malé, sotva 1 mm měřící. Na puklinách spatřujeme 
rezavé a černé povlaky kysličníků železa. 
Obr. 8. Rula s vrchu Spá- 
leného se vcezeným grani- 
tem (čárkován svisle). 
V sk. vel. 
XXV. 
