17 
,, bukové mýti“). As uprostřed jižního úbočí vrstvičky původní (obr. 8.) 
y 2 — 3 mm mocné, makroskopicky černé (na obr. 8. místa světlá), drobná 
zrna živce a křemene chovající, jeví proužkování právě popsané, kdežto 
žilky granitové větší živce a křemeny obsahující a až 5 mm mocné, 
směrem k obr. 8. kolmým do horniny vběhlé (kreslená plocha je kolmá 
k směru vrstev) všelijak změnily průběh vrstviček. Urvaly části jich, 
zpřetrhaly je a vytáhly konce jich v cípy nejútlejší. Hornina nepuká 
nejlépe podle vrstev, ale směrem k nim skoro kolmým. Na sv. lomu 
gabbrového objevuje se okatá rula (obr. 9.). Vcezená žula (na obr. 9. 
svisle čárkována) místy silně zduřela v oka a vykrystalovala velikými 
3 cm i více měřícími krystaly živce, biotitu a křemene. V pravém 
i levém konci oka je patrna úzká štěrbina, kterou magma vtékalo a 
odtékalo. Části ruly mocně stlačené a ohřáté vnikaly do roztopeniny, 
aby hned zas vyhranily jako jemné lalůčky a hroty v živci. Jinde 
proniká granit muskovitický horninu tou měrou, že jemné a sporé 
vrstvičky rulové se oku ztrácejí. Pegmatitové žíly prozrazují balvany 
na v. od lomu gabbrového, kde jsem nalezl šedě bílý aplit přejemně zrnitý 
(hustota 2,64). Šupinky slídy jsou v jednom směru namířené. Hlavní sou- 
částky: křemen s vrostlicemi v řadách, orthoklas, méně oligoklasu, biotit 
a muskovit; akcessorie: titanit a apatit. 
Rula na v. úbočí Skály je značně 
dislokována. Hlavy vrstev mají směr s. 
10° v. se sklonem 78° sz., blíž k temeni s. 
17° z. se sklonem 75° j z . , pod nimi však 
mají vrstvy na místě prvém směr s. 19° 
v. se sklonem 66° jv., blíž k temeni s. 30° 
v. se sklonem 67° jv. a ještě něco výše 
směr s. 40° v. se sklonem 88° sz. Náhlá 
změna sklonu (o 153°) hlav vrstevných 
mohla býti způsobena sjížděním vrstev 
po úbočí, avšak dosti značné změny pod 
nimi (směru o 21°, sklonu o 26°) při vzdálenosti velmi malé svědčí o vlivu 
velkého eruptivního tělesa na západě, patrně gabbra na Skále (na mapce 
2. zakresleny jen polohy vrstev spodních). Rula je táž jako v „Kaštanech 
Výše nad odkrytem a více k s. spatříme štěrk pegmatitový o hustotě 2,725 
s hojnou slídou světlou (krystaly až 3 cm), bezbarvým křemenem a velkými 
jedinci lamellovaného živce čerstvého, namodrale šedého i v kaolin změ- 
něného. Čočkovité vložky okolní ruly tkvějí v nich jako svědkové stáří. 
Jsou zde zastoupeny i žíly z čistého křemene a muskovitu (o hustotě 2,77). 
Na z. úbočí Skály za pruhem křemenným zastihl jsem balvany ruly okaté 
(obr. 10.) s oky 10 — 15 mm a šupinkami biotitovými až 3 mm velikými. 
Injekce (na obr. 10. svisle čárkována) byla zvlášť bohata živcem, rozší- 
řila spáry vrstviček rulových a vytvořila si ze šupinek biotit ových (na 
obr. 10. poloha jich tečkováním označena) místy ostré obrysy. O úsilí, 
Obr. g. Okatá rula se Spáleného 
vrchu podél směru injekce. Žula 
svisle čárkována. 2 / 3 skut. vel. 
XXV. 
