2 
Prvá hornina je dle povahy ve výbruse zrnitá, složená z obecného 
amfibolu, živců a menšího množství křemene. 
Živec je hlavně oligoklas, ač ne vždy lamellovaný, něco jest i ortho- 
klasu, snad z části i sodnatého a ojediněle je přidružen i andesin. Prů- 
měrná velikost hlavních součástek je 0-5- — 1-0 mm. 
Z akcessorických součástek je přítomen: drobný pyrit, magnetit, 
méně apatitu a porůznu drobounký biotit a titanit; spoře lze pozorovati 
i zrnka epidotu. 
Struktura jest blízká hypidiomorfně zrnité, ač omezení součástek 
je převahou nepravidelné. 
Amfibol je silně pleochroieký mezi tonem zeleným hnědavě neb 
modravě, velmi tmavým, t. j. se silnou absorpcí, a tonem žlutavě neb zele- 
navě hnědým, značně světlým. Omezení zrnek je ponejvíce nepravidelné. 
V některých zrnkách nepřevládá žádný směr, jiná však jsou poněkud 
směrem osy vertikální podlouhlá. Zrna rozměrů značnějších bývají ome- 
zena nerovně až skoro zubatě, jen tam, kde sousedí s jinými jedinci am- 
fibolovými nebo tam, kde je amfibol vyvinut lištnovitě, až skoro tlustě 
jehlicovitě, bývá obyčejně omezen krystalograficky dle hranolu. Tenké 
krystalky lištnovitě vyvinuté jsou zpravidla zarostlé do živců při kraji 
větších zrn amfibolových. 
Všude má amfibol vzhled čerstvý a má zřetelně charakter součástky 
původní. Hmota jeho je hlavním dílem starší než živec; na některých 
místech však je patrno, že vývoj jeho se posléze dál již současně s vý- 
vojem živců. 
Živcová zrna jsou taktéž omezena ponejvíce nerovně, ale někdy 
blíží se kontury jejich tvaru krystalovému. Některá zrna jsou směrem 
osy vertikální poněkud delší, ponejvíce v nich však nevyniká příliš žádný 
směr. Hmota živců je namnoze silně zakalena rozkladem, jaký způsobuje 
obyčejné větrání. 
Pyrit, magnetit a apatit vyskytují se uzavřeny jak v amfibolu, tak 
v živcích. Apatit ová zrnéčka byla nalezena vzájemně srostlá spolu i s ru- 
dami. 
Drobounký biotit jeví v mikroskopu barvu světle hnědou. Bývá 
přirostlý při krajích amfibolu anebo uzavřen v živcích. V prvém případě 
zdá se býti součástí primární, v druhém však činí aspoň částečně dojem 
nerostu druhotného. 
Titanitu je poměrně málo; má podobu oblých čirých zrnéček a bývá 
zarostlý v amfibolu nebo v živcích, tu a tam jsa sdružen s rudami. 
Hornina tato náleží ku horninám massivním a sice geologicky star- 
ším a je příbuzná — užijeme-li nej jednoduššího názvosloví — křemitým 
amfibolickým dioritům. 
Dle povahy živců a přítomnosti křemene lze souditi pravděpodobně 
na příslušnost její k okrsku nějakého většího tělesa žulového. 
XXVI. 
