15 
A. Chemická analysa. 
Analysa tato provedena byla v laboratoriu chemického ústavu české 
university. Za laskavou radu i vlídnou účast při práci samé jsem panu 
prof. Dru B. Kužmovi uctivými díky zavázán. 
* * 
* 
K analyse připraveno bylo přes 30 g jemného prášku z vybraného 
čerstvého materiálu a vykonány celkem tři samostatné analysy, z nichž 
prvé dvě jsou úplné. Resultáty jich souhlasí spolu uspokojujícím způsobem. 
Každá z analys vykonána byla ve čtyřech dávkách: v jedné určeno 
bylo: Si0 2 , Ti0 2 , A1 2 0 3 , Fe 2 0 3 (incl. FeO), MnO, CaO, MgO, v druhé FeO, 
v třetí K 2 0, Na 2 0 a ve čtvrté P 2 0 5 . 
Množství vody do práce vzaté činilo v analyse I. 2-9350 g, ve II. 
0-9270 g a ve III. 0-4784 g. K určení FeO vzato bylo pro analysu I. 
0-6895 g, pro II. 0-1533 g a pro III. 0-4384 g. 
K stanovení alkalií užito v prvé analyse 0-4908 g, v druhé 2-2223 g. 
Kyselina fosforečná byla určena v prvém případě ze 2-1582 g, v druhém 
ze 2-4481 g. Množství nalezená u všech těchto určení jsou v tabulce pře- 
počtena ovšem na množství vzaté k určení Si0 2 atd. 
Rozklad horniny dál se obvyklým způsobem po tavení uhličitanem 
sodnatodraselnatým. Vylučování Si0 2 prováděno bylo jednak methodou 
starou, jednak i moderní methodou Hillebrandovou.*) Oběma 
methodami dospěl jsem výsledků souhlasných. Tak na př. pro analysu II. 
starou methodou vyloučené Si0 2 ze 0-92 70 g látky 
váží 0-3918 g j 0-3938 g Si0 2 , 
ve filtrátu nalezeno Si0 2 . . . 0-0013 g j t. j. 42-48%, 
u A1 2 0 3 nalezeno Si0 2 .... 0-0007 g 
kdežto methodou Hillebrandovou ze 0-2738 g látky vyloučené 
Si0 2 váží 0-1132 g j 0-1162 g Si0 2 . . . 42-45% 
ve filtrátu nalezeno Si0 2 . . . 0-0021 g (t. j. 0-3935 g Si0 2 pro 
u A1 2 O s nalezeno Si0 2 .... 0-0009 g | 0-9270 g látky). 
Sesquioxydy po sfiltrování Si0 2 vylučovány společně ammoniakem, 
rozpouštěny v chlorovodíku a po redukci železa kyselinou siřičitou, dvou- 
hodinovým vařením vyloučena kyselina titaničitá. 
Dělení sesquioxydů od manganu dálo se octanem sodnatým, vyloučené 
basické octany rozpouštěny v chlorovodíku a v roztoku děleno železo od 
aluminia horkým louhem draselnatým na misce platinové. MnO stanoveno ve 
filtrátu amoniakem a bromem. Určení veškerého železa kontrolováno bylo 
i z jiných dávek titrováním roztokem permaganátu draselnatého po před- 
chozí redukci zinkem nebo sirovodíkem. Alkalie váženy po rozkladu hor- 
niny kyselinou fluorovodíkovou a vyloučení kovů 3. a 4. třídy, jakožto sírany 
a z množství na ně vázaného S0 3 vypočteno příslušné množství Na 2 0 a K 2 0. 
*) W. T. Hillebrand: The analysis of silicate and carbonate rocks. Washington, 
r. 1909. 
XXVI. 
