8 
možno ve výbruse, ještě lépe po isolování kyselinou fluorovodíkovou, 
pozorovali domatické a pyramidální plochy, které tvoří terminální ukon- 
čení podobné jako u krystalů narostlých (tab. I. obr. 1); jako u těchto 
odpovídá rozloha ploch obyčejně souměrnosti kosočtverečné, ale též kry- 
stalové konce vyvinuté nesouměrně nejsou vzácný. Mimo jednoduché 
krystaly vyskytují se též srostlice se šikmými osami, dvojčata a trojčata 
bud s rovnoměrným vývojem jedinců anebo s několika malými narostlými 
na hlavní individuum v jedné nebo dvou polohách dvojčatných. V pásmu 
vertikálním jsou všecky krystaly podél silně rýhovány. 
Dlouhé krystaly diaforitu jsou ovšem velmi podobny silnějším in- 
dividuím boulangeritu, s nimiž se shodují ocelově černou barvou i silným 
leskem kovovým, a rozeznání jich ve výbruse stává se někdy nejistým. 
Nutno tedy ponechati stranou otázku, není-li snad mimo krystaly dobře 
vyvinuté zastoupen ve křemení rudonosném i diaforit kusový, stébelnatý, 
vězící ve směsi boulangeritu. 
Isolované krystaly diaforitu byly zkoušeny kvalitativně na stříbro, a 
přes nepatrné množství zkoumané hmoty byl výsledek positivní, objevila 
se kulička stříbra a nálety na uhlí dokázaly přítomnost olova a antimonu. 
Haematit. 
Z Příbramě uvádí A. E. Reuss 1 ) šupinatý a šesterečně tabulkovitý 
haematit, provázený galenitem, sfaleritem a sideritem, též ryzím stříbrem 
a uraninem, stáří pravděpodobně značného; později F. Babánek 2 ) 
popisuje z 18. obzoru žíly Václavské haematit patrně o mnoho mladší, 
s nímž spolu se vyskytly goethit a limonit. Naše vzorky obsahující hae- 
matit pocházejí rovněž ze žíly Václavské, ale z větší hloubky, z horizontu 
27. (č. 125, 126, 127) a shodují se přibližně s popisem Reussovým. 
Jsou to výplně úzkých žilek ve křemení rudonosném, jež obsahují 
kromě haematitu pyrit a něco málo sfaleritu. Větší část pyritu je zde mladší 
nežli haematit, zaujímajíc střed žilek a skládajíc mezerní hmotu mezi ta- 
bulkami haematitu. Ze žilek šíří se obě součástky do sousedního jemno- 
zrnného křemene, v němž jsou jednotlivě roztroušeny. 
Haematit jeví se v ocelově černých tabulkách a šupinkách, někdy 
poněkud do modrává naběhlých, kovově lesklých, jež na nejširší ploše 
jsou rýhovány trigonálně nebo ale jen ve dvou směrech. Jejich tvrdost, 
červený vryp a reakce dmuchavkové činí je snadno poznatelnými. V mi- 
kroskopu jenom nejtenčí místa prosvitají barvou tmavě višňovou, velmi 
podobnou barvě pyrargyritu. 
Kassiterit. 
Jak jeden z nás (A. H.) před několika lety vypsal obšírněji, 3 ) objevuje 
se v kovovém obsahu rud příbramských od r. 1879 stále neveliký podíl 
x ) Paragenese etc. I., Stzb. Akad. Wien XXII. (1856), 206 — 207. 
2 ) Tscherm. Min.-petr. Mitt. 1872, str. 36 — 37. 
3 ) Osterr. Zeitschr. fiir Berg- u. Húttenw. 1906, Nr. 10. 
XXVII. 
