10 
To souhlasí dobře s údeji o světlejších kassiteritech, citovanými 
u H i n t z e 1 ) 
Slavkov, světlý střed 
krystalů (Pelikán): 
03 žlutý 
f hnědý 
Hin Boun v Tonkinu 
(La c r o i x) : 
zlatožlutý až ocelově šedý 
hnědožlutý až černý. 
Zonární sloh krystalů jest úkazem téměř všeobecným: na příčných 
průřezech jest viděti obyčejně hnědý, skoro neprůhledný střed, jejž ob- 
klopuje pruh světle hnědý nebo žlutavý, průhledný, a zevně bývá vyvinuta 
ještě třetí vrstva, opět tmavá. Hranice různobarvých pásem jsou dokonale 
rovnoběžné obrysům krystalu. I v krystalech větších téměř čirých bývá 
vloženo jedno neb několik málo úzkých pásem temněji zbarvených, jako 
na př. v podélném průřezu zobrazeném na tab. I. obr. 3. 
Ačkoliv již vlastnosti právě popsané jeví dobrý souhlas s kassiteritem, 
přece k úplnému jeho zjištění byla nutná zkouška chemická. Za tím účelem 
rozloženo několik partií výbrusů nejprve kyselinou dusičnou, pak fluoro- 
vodíkovou: když prvá odstranila všecky silné sloučeniny a uhličitany, 
druhá veškerý křemen, zůstaly krystalky úplně intaktními a pak v oxy- 
dační perličce boraxové, zbarvené do modra kysličníkem mědnatým, pá- 
leny jsouce redukčním plamenem, daly charakteristické zbarvení cínu: 
rubínově červené, po vychladnutí neprůhledně tmavočervené. 
Křemen. 
Hlavní hmotou směsi jest křemen, jenž makroskopicky se jeví jako 
šedý nebo mléčně bílý aggregát, jemnozrnný až celistvý, řidčeji složený 
z krystalu zřetelně rozeznatelných. Mikroskopem ukáže se většinou značné 
idiomorfní vývoj křemene. Průřezy přibližně napříč vedené jsou obyčejně 
ostře šestiboké, kdežto podélné průřezy jen zřídka jsou omezeny rovnými ob- 
rysy ploch hranolových a klencových, mnohem častěji majíce tvar na 
hranách zaoblený až docela čočkovitý. Naskýtají se i případy, že v řezech 
jak podélných tak i příčných zevní obrys krystalů křemenných jest za- 
oblený aneb zcela nepravidelný, uvnitř však zonárně uspořádané uzavřeniny 
naznačují ostré obrysy původního tvaru (tab. II. obr. i.). Tyto uzavřeniny 
jsou v rudonosném křenreni neobyčejně hojné. Jsou to nej častěji vlákna 
boulangeritu, jež se splétají v ozdobné věnečky a někdy více ve vnitřních, 
častěji v zevních partiích krystalů se hromadí. Mimo to i galenit podobným 
způsobem bývá uzavřen (č. 120 ) anebo se skládají pásma vrostlic, jež 
při slabém zvětšení se jeví beze struktury a šedá, z nej menších čá- 
steček rud určitě nerozeznatelných a z kalné, matné hmoty. Vrostlice 
rud uspořádané paprskovitě jsou mnohem vzácnější, nepravidelně roztrou- 
šené rudy všech druhů a tekuté uzavřeniny obsahuje křemen ve velikém 
množství. 
L ) Mineralogie I. 1681. 
XXVII. 
