14 
novcových k sulfidickým měcfnatým. 1 ) I cínovcové žíly u Slavkova a Schon- 
feldu hojností svých sirných rud (chalkopyritu, arsenopyritu, sfaleritu atd.) 
a přítomností ryzích kovů, mědi a stříbra, 2 ) jsou na přechodu k sulfidickým 
žilám. Nověji podává Zeleny 3 ) zprávu o nehojné příměsi kassiteritu 
na žilách rud olověných a stříbrných u Hory Sv. Kateřiny, které ve svojí 
žilovině jsou vyznačeny hojným fluoritem. 
Žíly příbramské doplňují velmi charakteristicky tuto řadu dokladů 
pro relativnost vymezení jednotlivých ,,formací“ žilných. 
Cín v olovu příbramském uvádí se již od r. 1879 v úředních výkazech 
statistických v rozborech chemických, a sice 0-026 — 0-236 sirníku cínatého. 
Původ cínu vysvětlil se z části 1. c., když jeden z nás dokázal v příbram- 
ském galenitu obsažený stannin; nálezem kassiteritu ve křemení rudonosném 
tento resultát výzkumu se doplňuje. 
V prubírně c. k. ředitelství dolů v Příbrami bylo zkoušeno na cín ně- 
kolik ukázek dále uvedených, v nichž jsme prve zjistili mikroskopicky 
přítomnost kassiteritu. Výsledky jsou: 
Žíla 
Eusebská, 27. obz. 13. již. ponrb . 
• (č- 95) - - • 
. . . 0-480% Sn 
,, 29. obzor, jižní pole . 
- („ io 5 ) ■ - • 
. . . 2-144 
> ) 
,, 30. obzor J od pro- 
rážky Anenské, první jižní 
porub 
• (,, H2) . . . 
. . . 0-422 
Žíla 
Eusebská, obzor 13, kde se 
E. žíla vleče s hlavní Vojtěš- 
skou, severní průčelí 
• („ n6) . . . 
. . . 0-179 
Žíla 
Karolinská, mezi 26. a 27. 
obzorem, při hloubení na 
Matkobožskou 
• („ 137) • • • 
. . . 0-055 
Žíla 
Karolinská, 28. obzor při ru- 
bání 
■ („ 140 ) • • • 
. . . 0-590 
Žíla 
Karolinská, 28. obzor tamtéž. . 
• („ 141 ) • • • 
. . . 0-319 
Zdali tento nález rudy cínové, nehledě k vědeckému zájmu, může 
míti i dosah praktický, nutno zkoumati dále netoliko ve křemení rudo- 
nosném, nýbrž i ve křemenných výplních žil, zdánlivě jalových. 
Struktura. 
Rudonosný křemen daleko nej častěji jest mikroskopicky stejno- 
měrně zrnitý, beze zřetelné sukcesse součástek, jichž hlavní množství jest 
x ) J. J o k é 1 y, Jalirb. der geol. Reichsanstalt 1857, 49 — 60 a 575 — 580; 
P h. Schiller, Ztschr. fúr prakt. Geologie 1895, 4C3. G. C. L a u b e, Geo- 
logie des bóhm. Erzgebirges II. 244- — 245 a j. 
2 ) F. Slavík, Rozp. Čes. Akad. 1903 č. 35. 
3 ) Oest. Zeitsch. fiir Berg- und Huttenwesen 1905 str. 159. 
XXVII. 
