ostatními obrazy, že jsem se nemohl odhodlati, abych věřil v autogamní 
pochody u těchto organismů. Tomuto názoru dal jsem výraz v Rozpr. 
Č. akad. XVI. č. 18. 1907 (str. 23). Abych však nabyl bezpečnosti o tomto 
po stránce všeobecně-biologické tak důležitém problému, pokusil jsem se 
dosíci jí cestou jinou — totiž pokusnou. 
Metoda. 
Při svých již několik let trvajících pokusech o příčinách vzniku 
chromátům v klíčící spoře, dospěl sem — sleduje jisté cíle — k používání 
následujícího kultivačního substrátu. 
Připraví se T5%ní roztok kupného agaru v destillované vodě, na 
jehož každých 100 cm 3 přidá se 0-5 gr chemicky Čisté NaCl, vaří se po 
dvě hodiny, odpařené množství vody se nahradí, na to se filtruje a steri- 
lisuje v proudící páře. Pak je substrát hotový k používání. Reakce jeho 
je neutrální. Půdu tuto naleji do Petri-ho misek a na stuhlou vrstvu 
skleněnou lopatkou natru čistou kulturu bacilla, jejž na autogamii hodlám 
zkoumati. Natřená vrstva nesmí býti příliš tenká, rovněž však nikoli 
příliš tlustá, kondensační vodu neradno s sebou přenášeti. Hotové nátěr}/ 
dají se do thermostatu při 37° C. 
Mikroskopický nález. 
Kultura popsaným spůsobem založená mění se následovně. Popis 
svůj omezím na Bakt. anthracis a Bac. nitri, ačkoli jsem s analogickým 
výsledkem studoval v témž směru i jiné spórotvorné bakterie. 
Bakt. anthracis nejeví na popsané půdě žádného makroskopického 
vzrůstu. B. nitri vzrůst takový sice jeví, než v míře omezené. U obou bakterií 
záhy dochází k zastavení vzrůstu (zejména u b. anthracis ); dělení přestane. 
Nicméně individua na půdě se nalézající nezůstávají na onom stupni vý- 
vinu, jehož zakončením vzrůstu dosáhla; část jich propadá změnám regres- 
sivním, mnohá individua hynou, pozbývajíce svého chromátům. Ostatní 
však naopak jeví následující progressivní změny: 
Individua, která sejmeme po nějaké době (obyčejně asi mezi 5. a 6. 
hodinou) pobytu na půdě mnou výše popsané, jeví krásnou pěnovitou 
strukturu, složenou z lininových vláken, na jejichž styčných bodech ulo- 
žena jsou zrna chromatinová. Jsou to z části individua zcela stejnoměrného 
cylindrického tvaru (obr. I. 2 a, 2 n), asi čtyřikráte delší než širší, z části 
však individua uprostřed jako při dělení zaškrcená (obr. I. 1. a, 1 n). 
Poněvadž individua posléze popsaná objevují se již po ukončení vzrůstu, 
nemohou zaškrcením naznačené pokusy dělení vésti k žádnému rozdě- 
lení i vidíme také na živých praeparatech z této periody, že rozdělení se 
XXVI li. 
