4 
Pokládá se za normální, jak možno ku př. čisti v souborném článku 
Sobernheimově (4), a také jinde, že každý bacillus tvoří vždy 
jen jednu sporu, která je uložena uprostřed tyčinky. Iv tomu dodává N a- 
k a n i s h i (5) ještě: , .přítomnost dvou spor v jednom bacillu náleží k nej- 
větším vzácnostem/ 1 Tento badatel ostatně vyobrazuje v obr. 1 4 a, tab. III. 
bac. tetani , nález s mým obr. IV. a, n docela analogický. 
I nutno sdůrazniti, že v mých praeparatech jeví se téměř všechna 
individua opatřena dvěma sporami, jen když je v náležitý čas (kolem 5 — 7 
hodiny) s půdy sejmeme. Obě spory leži na opačných pólech původní 
tyčinky. Tento obraz v stadiu základů spórových je to právě, s kterým 
lze se i v normálních kulturách setkati jakožto s úkazem velmi vzácným 
(viz ku př. Ambrož [6], bac. nitri obr. 21 — 25). 
Původní individuum jeví, jak jsem nahoře sdělil, nejprve snahu 
se rozděliti; k rozdělení však nedojde, zaškrcení se vyrovná a obsah bacilla 
se promísí čilými proudy protoplasmovými. Tyto dva pochody dlužno 
zřejmě posuzovati s hlediska jednotného. Neboť tendencí k rozdělení pro- 
jevuje se již polární zrůznění a z analogie s jinými objekty víme, že sestří 
buňky vzešlé z jedné buňky mateřské mohou projevovati již značné diffe- 
rence a to — jako ku př. prvé dceří buňky mateřské buňky spórové u bryo- 
phyt (S t r a s s b u r g e r) (7) — právě v ohledu pohlavním. Možno před- 
pokládati, že již toto nedokončené dělení je úvodem ku zrůznění oněch 
protiv, jež pak vzájemným promísením plasmatu jaksi se vyrovnávají, 
ale konečně zase se projevují polárním differencováním, které se uskuteč- 
ňuje nahromaděním chromatinových zrn a polohou spórových základu 
z nich vznikajících na obou pólech a které končí vytvořením přihrádky 
mezi nimi. Čím toto zrůznění je působeno, nelze nám dosud ani tušiti. 
Dojista však odpovídá onomu načatému, ale nedokončenému dělení, jímž 
původní individuum bylo potenciálně zdvojeno. K definitivnímu rozdělení 
dochází obyčejně teprve po vytvoření základů spórových; někdy však 
i dříve. Vždycky však musí rozdělení tomu předcházeti promísení obsahu 
protoplastu. 
Konečně jest se mi ještě o jednom zmíniti. Dle H a r t m a n n a (8) 
dlužno kriterium pohlavních dějů spatřovati v redukci chromatinu. Ne- 
mohu ovšem nikterak tvrditi, že chromatinová stuha spojující základy 
spórové je přítomna v každém případě; přes to bylo by možno chromati- 
nová zrna v ní obsažená pokládati za redukční materiál, poněvadž se ne- 
spotřebují na vytvoření spory. Tomu by nasvědčovala i okolnost, že se 
chromatinová stuha vytváří teprve po skončeném vzájemném promísení 
plasmatu, tak že by se redukce chromatinu děla, jak právě Hartmann 
postuluje, teprve po oplození. Ostatně by ani nedostatek redukce chroma- 
tinové nemohl býti použit proti výkladu pochodů výše popsaných jako 
pohlavních, poněvadž známe u některých amoeb pohlavní pochody pro- 
bíhající bez jakékoliv redukce chromatinu (Hartmann). 
XXVIII. 
