5 
Z dříve uvedených rovnic pro Oy (z u, r) plynou mimo limity 
~\jx (« — i ) 2 
lim {u, z 0 ) = lim Oy (u, r 0 ) = lim y-~ q rJD 
lim (u, z 0 ) = lim 0 \ (m, r 0 ) = lim q ^ 
též hodnoty thetafunkcí pro argumenty (r 0 w, z 0 ). Integrál rozložme pak 
T., 
za účelem kontroly tak, že integrační dráha probíhá jednou bodem v = — 
a po druhé bodem v = ’-. Obdržíme tu: 
lim 2 
n T cc § f ( v > r >). “s, «i, «o. a o) d v = 
i -/« 
r f a 3 — i 
— i ai lim fi ai+a a I e 2 1 “ 3) l £ 2 
+ e 
» i 
— ( 1 + «l+ 0 ! 3 ) 
a„ + 
(1 -g) 2 
-? 00 
■',ís-b(í±^, 1 ±^)] 
f «o— i tti + ee 3 ___ , 
limp a ° +ai ž (I — £) 2 
1 — <1 'a. 
_ p ( 
2 limp ai+tt » \ £ 
o 
«i — 1 «o+a a 
~(l-g)“' <*£ + 
^ ? 00 
t 51 * f 1 «l + «5 , /Ti / 1 ! // 1 _L « \~1 
2 (1— g) 2 dt, — e 2 ai B[ ^ Jj 
aneb vzhledem k relaci: 
r t B (r, ť) = (; r + í) [ý cos n t B (s, f) + r cos n r B (s, r)\ r + s + t = 0 : 
lim 
2jrv cc J/ ( V - T 0 , « 3 , « 1 , «o, «„) d 
v = 
( 5 *) 
= e 2 lim B (^ L + 1 + />«*+«» + ř ? (1 +«' +<,3 > / m g p° 
Vyšetření singulárních případů, kde bud součet dvou exponentu je 
nudou aneb některý z nich se rovná negativní jednotce, nepřivodí po těchto 
úvahách nijakých obtíží. 
XXIX. 
