ROČNlK XIX. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 30. 
Příspěvek k řešení otázky tektitové. 
Podávají 
B. JežeSc a J. WoEdřich v Praze. 
(S tabulkou.) 
(Předloženo dne 29. dubna 1910.) 
Stará otázka o původu moldavitů a jim podobných skel není dosud 
rozřešena. Ani důmyslná theorie S t r e i c h-V erbee k-S u e s s o v a 
o jejich kosmickém původu, která byla hlavně obsáhlou prací S u e s- 
sovou 1 ) propracována a všeobecně známou učiněna, nedoznala všude 
souhlasu. Přímý a nezvratný důkaz zaručeným pozorováním pádu dosud 
podán nebyl a proto má pro budoucí rozřešení této otázky cenu každá 
zpráva o novém nálezu a studium vlastností, jichž bylo dosud jen málo 
dbáno. 
V první části této práce pojednává J. Woldřich o nálezu 
obsidianů s povrchem moldavitovým a významu jeho pro otázku tekti- 
tovou, v druhé pak podává B. Ježek výsledky zkoumání některých 
vlastností fysikálních u t. zv. tektitů a některých skel přirozených i umělých. 
1. Ofosidiany s povrchem moldavitovým. 
F. E. Suess označuje jménem „tektity'''' sklovitá tělesa vykazující 
zvláštní povrch a jsa přesvědčen o jejich mimozemském původu, činí 
z nich novou skupinu meteoritů. K tektitům čítá moldavity (vltavíny), 
vyskytující se v Čechách na západním okraji třetihorní pánve budějo- 
vické a na Moravě v jižním a jihovýchodním okolí Třebíčském, billitonity 
z ostrovů Nizozemské Indie a australity ze střední Austrálie. 
V literatuře uvádějí se též dva prý pozorované pády sklovitých 
těles, jeden u Walku v Livonsku 2 ) r. 1855, druhý u Halle 3 ) r. 1904. V obou 
x ) F. E. Suess. Die Herkunft der Moldavite und verwandter Gláser. Jahrb. 
der k. k. geolog. Reichsanstalt, Wien, 1900, 50, pp. 193 — 382. 
2 ) C. Grewingk undC. Schmidt. Archiv f. Naturk. Liv , Esth- 
und Kurlands, 1864, 3, p. 421. Neues Jahrb. 1865, p. 99; 1905, 1, p. 399. 
3 ) G. B r a n d e s. Zwei Hallesche Meteoritenfálle. Zeitschr. f. Naturw. 
1903, 76, p. 459; Neues Jahrb. 1905, 1, p. 398. — A. Březina. Uber Tektite 
Rozpravy: Roč. XIX. Ti. II. Číslo 30. 
XXX. 
1 
