8 
na první hraně: 
na druhé hr 
konec červené . . 
1-475 
1-482 
světlo Na 
1-494 
1-490 
střed zelené . . . . 
1-501 
1-494 
konec modré 
1-514 
1-502 
B e c k e 1 ) určoval indexy lomu moldavitu a billitonitu ponořením 
do tekutiny, při čemž byla shoda indexu lomu tekutiny i kusu do ní po- 
nořeného zjištěna pozorováním štěrbiny, kterou je viděti v tom případu 
neuchýlenou i tekutinou i kusem ponořeným. Uvádí pro: 
moldavity nNa = 1488 
černý billitonit n Na = 1-510 
V poslední době užil Becke a Suess lomu světla co kriteria 
ve sporu o příslušnost t. zv. kutnohorských kuliček k moldavitům a t. zv. 
tektitům vůbec. 
Četnějšími přesnými měřeními provedenými s moldavity z různých 
nalezišť hleděl jsem zjistiti, v jakých mezích jsou jejich indexy lomu a dá-li 
se této vlastnosti užiti při zařazování podobných těles mezi tato skla 
hlavně jen povrchem, barvou a těžkou tavitelností definovaná. K molda- 
vitům českým i moravským přibral jsem pak některá skla přirozená, hlavně 
taková, která se barvou podobají obsidianům J. Woldřichem 
shora popsaným a pak i pohozená skla umělá, jež buď barvou nebo povrchem 
moldavitům se podobají nebo spolu s nimi nalézána bývají. U všech sta- 
novil jsem též hustotu bud obyčejnou methodou hydrostatickou nebo 
suspensí v bromoformu nebo v acetylentetrabromidu. 
Měření indexu lomu provedena byla Abbeovým refraktometrem 
od firmy Zeissovy v mineralogickém ústavu c. k. české university 
a děkuji jeho řediteli, panu dvornímu radovi Dru K. Vrboví za laskavé 
propůjčení tohoto přístroje jakož i přístrojů a pomůcek ku stanovení 
hustoty. 
Při možné pozorovací chybě + 1' jest možná chyba indexu lomu 
v mezích nNa 1-47- — 1-57 nejvýše + 0-00035. U některých šmouhovitých 
skel měla různá místa poněkud různé, vždy jen nepatrně od sebe odchylné 
indexy lomu. V takových případech bylo vyhledáno místo s nejvyšším 
indexem lomu. Kde jest rozdíl větší, jako u billitonitu, jsou uvedeny indexy 
lomu pro každou již barvou a průhledností ve výbruse odchylnou partii 
skla zvlášť. 
Iv označení některých skel užívám názvů a pro přehlednost rozdělení, 
jež zavedl Suess, podotýkám však, že se tím nepřihlašuji za přívržence 
S t r e i c h-V erbee k-S u e s s o v y theorie o kosmickém původu t. zv. 
tektitů. V jednotlivých odděleních seřaděna jsou skla dle hustoty. 
ý Suess. Notizen uber Tektite. Centralblatt f. Min. 1909, 15, p. 466. 
XXX. 
