7 
brázdou, oddělována od okolní, rozpadající tkáně. Následkem resorbce 
této tkáně a následkem toho, že labyrinth její a zprvu i tkáň sept inter- 
kryptálníeh se zvětšuje, zdvihá se vysoko nad okolí. Tvoří pak nejprve 
čtyřhranný, mesometrálně uložený, knoílíkovitě nad okolí vyzdvižený 
útvar, jehož hrany i rohy jsou lehce zaobleny a který v příčné ose komůrky 
dle zakřivení stěn komůrky jest zahnut. S pokračující březností zvětšuje 
se ve všech rozměrech, až nabývá délky i šíře asi 20 mm a tloušťky až 7 mm. 
Teprve, když embryo vyplňuje zcela tertiární komůrku, zmenšuje se, a to 
jednak proto, že její decidualní tkáň je skoro úplně resorbována, ale i proto, 
že krevní dutiny jejího labyrinthu následkem tlaku, jímž embryo je na ní 
tištěno svalovými stěnami komůrky, chovají méně krve. Po resorbci deci- 
dualní tkáně není zde žádné podpůrné tkáně, která by je před ním chránila. 
Ke konci březnosti placenta tvoří skoro okrouhlý terč stejné šíře i délky jako 
dříve, ale jen asi 4 mm tlustý. Jakmile embryo vyplňuje skoro celou dutinu 
tertiární komůrky, je tištěno tonem svalstva uterinního tak ke placentě, 
že v ní zanechává po utvrzení dosti hluboké, zaoblené jamky po naléhajících 
částech a dosti ostře vystupující hrboly a hřebeny, kde placenta vniká 
mezi jeho jednotlivé útvary. V mladých stadiích jsou krypty na jejím 
povrchu znatelný, jako hluboké i široké jamky překryté allantochoriem 
s cévami a vyplněné průhlednou tkaní primárních klků embryonálních. 
Krypty stávají se stále užšími. Místa, kde při konci březnosti vstupují pri- 
mární klky do placenty, jsou znatelná jen jako malinké vtaženiny mezi 
více vynikajícími hrboly, které septům interkryptálním odpovídají. Septa 
interkrvptální jsou v mladších stadiích za čerstva opáknější a jeví se na 
konservovaných praeparatech jako síť žlutavých proužků, která v okách 
svých dutiny krypt zaujímá. Později tkáň interkryptálních sept šíří se 
na úkor dutin kryptálních a je temně červenohnědou následkem hojného 
obsahu krevního. Když prohlížíme lupou interkryptální septa, tu lze 
postřehnouti, že jsou hrubě granulována tím, že velké, ztočené, rourovité 
krevní dutiny placentárního mateřského labyrinthu vynikají nad jejich 
povrch do krypt. Ke konci březnosti je vaginální konec uterinního rohu 
roztahován vazkým, huspenovitým sekretem žláz uterinních. Před po- 
rodem je tato zátka dosti tuhého, a po konservaci tekutinou Tellysnického 
úplně tvrdého sekretu tak mohutná, že vtiskuje se do lumen nejdále 
vaginálně uložené sekundární komůrky. Podobně, jako jsme to při pla- 
centě popsali, nese i tato zátka sekretu na svém povrchu otisky naléha- 
jících částí embrya. V obou luminech společné části uteru nebylo možno 
ji najiti. Podobná zátka sekretu byla popsána i v cervix uteri u opic. 
V našem případě zdá se, že též připravuje cervix k porodnímu aktu. 
Na mikroskopických praeparatech okazují se v antimesometrální 
stěně a v laterálních stěnách komůrky zprvu totožné obrázky, jako jsme 
je popsali v předešlých stadiích. Rozpad fixních elementů shznice komůrky 
i vcestovalých leukocytů postupuje dále. Prosakování a zvětšování se 
elementů periferních vrstev retikulární zóny nestačí však, aby úbytek 
XXXI. 
