23 
tažení primárního ústí mezikomůrkových částí uteru setká se s jejich re- 
lativně nezměněnou sliznicí, nejen že ve sliznici nezpůsobí žádných změn, 
ba ani v jejím epithelu ne\yvolá žádných změn, ačkoliv sliznice je zde 
velice natahována a tím zajisté i výživa její trpí. Dále mluví pro to ta 
okolnost, že trofoblastické epithelie na basích primárních klků setkají se 
po resorpci rozpadů, způsobených jimi v druhé době, s basální vrstvou 
kryptální zóny, a neinsultují ji. Jedině osamostatnělé buňky trofoblasti- 
ckého epiblastu dříve patřící krytu žloutkového vaku, ruší i v této třetí 
době sousední sliznici. 
8. Buňky trofoblastického epiblastu allantochoria nedávají ani 
v právě popsaných stadiích březnosti původ syncytiu, aniž s ním splývají. 
9. Stejně ani deciduální buňky sept interkryptálních nemění se 
v trvalé, aktivní syncytiu m, nýbrž skoro všechny degenerují a to, bud 
pyknosou, bud splynutím v sjrmplasma vazivové, jež je brzo resorbováno. 
10. Syncytium z uterinních epithelií vzniklé je stále aktivní a bud 
obkličuje krevní prostory sept interkryptálních, dávajíc tak původ pla- 
centárnímu labyrintu, bud obkličuje jednotlivé deciduální buňky i celé 
skupinky jich a resorbuje je, když byly zdegenerovaly. 
11. Placentám! labyrint mateřských krevních prostor nesestává 
z nově povstalých dutin v syncytiu nebo mezi deciduálními buňkami, 
nýbrž je praeformován v síti kapillar interkryptálních sept. 
12. Endothelové buňky těchto kapillar odloupnou se brzo po té, 
když se syncytium k nim přiloží, a bezpochyby zajdou v oběhu krevním. 
Postrádá tedy u sysla mateřský labyrint placenty endothelového po- 
vlaku . 
13. Nikdy jsme nenašli nejmenší stopy po tom, že by se někde v uteru 
za doby březnosti krev nově tvořila. 
14. Deciduálně změněné svalové buňky arterie ucpávají je místy 
po porodu tím, že vynikají hluboce do jejich lr.men skoro úplně, takže pří- 
tok krve do placenty je tak velice ztížen, ne-li úplně znemožněn. Ve stejném 
směru působí i velice ztenčené stěny ven vycházejících z placenty. Ty 
jsou při svém výstupu z placenty do basální vrstvy placentární zóny po 
porodu tak stištěny, že proud krevní je v nich místy úplně přerušen. 
15. Placenty a embryonální blány sysla nejsou při porodu vypu- 
zeny z uteru, nýbrž rozpadají a jsou vyloučeny nebo eventuelně i re- 
sorbovány in sítu. 
Literatura. 
Nejstarší z prací o vztazích vajíčka k uteru a o vytváření se komůrky 
u sysla je práce Fleischmannov a, 1 ) která pro nedostatek souvislé 
x ) Fleischmann, A.: Embryologische Untersuchungen. Drittes Heft. Die 
Morphologie der Placenta bei Nagern und Raubtieren. Wiesbaden. C. W. Kreidel. 1893. 
XXXI. 
