24 
řady materiálu dotýká se skoro jen makroskopických poměrů komůrko- 
vých částí uteru (Eikammer). — Lumen nebřezího uteru je dle F 1 e i s ch- 
rn a n n a podélná, v symetrické rovině mesometria ležící štěrbina, která 
je stejnoměrně široká. Když zárodečné váčky vniknou do dutiny uteru 
a zůstanou ležeti — jak se zdá — na prae formo váných, stejně od sebe 
vzdálených místech, změní se forma i struktura okolí míst těch. Hlavně 
antimesometrální stěna uteru se zde vyklene, kdežto mesometrální zů- 
stává poměrně plochou. Lumen uteru, které až dosud bylo jednotné, 
rozčlení se při tom na tři nad sebou ležící nestejné oddíly. Antimesometrální, 
který brzo formu polokulové klenby nabude, nazván byl F 1 e i s c h- 
mannem ,,Seitenkammer“. Mesometrální sploštělý oddíl jeho je malý 
a stojí kolmo proti ose mesometria. Sliznice, která tvoří jeho dno, mění 
se upevněním klků choria později v desku placenty (Placentarscheibe), 
proto nazvána byla štěrbina ta „Scheibenhohle”. Oddíl, který spojuje obě 
tyto dutiny, je úzká štěrbina, ohraničená z obou stran řasami v průřezu 
skoro čtyřhrannými (SchloBvvúlste), dostal od Fleischmanna jméno 
,,SchloBspalte“. Váček zárodečný usadí se nejprve jen v ,,Seitenkammer“ 
a nemá s větším oddílem sliznice komůrky žádných moříc logických vztahů. 
Hlavně místo, kde placenta má se vytvořiti, je odděleno zprvu od vajíčka 
pomocí „Scheibenhohle” a ,,SchloBwiilste“. Malý váček zárodečný ne- 
vyplňuje tedy z počátku celé lumen ,, Eikammer”, nýbrž je posunut do 
větší antimesometrální dutiny její a je tu upevněn v ,,Nebenkammer“ 
pomocí oválného válu „SchloBwúlste”, který se blíže u mesometrální 
plochy jeho zdvihá. V době, kdy tvoření amnia začato a dokonáno je, 
mění se vzhled ,, Eikammer” značně. Váček zárodečný vzrůstá. S ním 
zvětšuje se i vedlejší komůrka, pak rozšiřuje se „SchlcBspalte” a „SchlcB- 
wulst” je užší. Změny ty však nejsou podmíněny passivním roztahováním 
komůrky, nýbrž nutně jsou způsobovány dle Fleischmanna aktiv- 
ními pochodv v její stěně. Váček zárodečný přerůstá d Linu vedlejší ko- 
můrky, vniká do ,,SchloBspalte“ a „Scheibenhohle”, až dotýká se místa 
budoucí placenty. Nyní naléhá na celý povrch sliznice komůrky uterinní. 
Proto je nemožno dostati se z jedné spojující části uteru do druhé skrze 
lumen komůrky. Jedině dvě místa sliznice komůrky nemají direktního 
dotyku s blanami embryonálními. Jsou to dva malé postranní choboty 
,, Scheibenhohle”, uložené na obou pólech komůrky, ovariálním i vaginál- 
ním. Tyto vychlípeniny nemají nikdy jakéhokoli významu výživného 
(Verpflichtung) pro plod a zachovávají tedy nezměněný epithel. Nachá- 
zejí se právě tam, kde lumen mezikomůrkových části uteru spojuje se 
s „Scheibenhohle”, a tvoří malou vychlípeninu antimesometrální stěny. 
Tato se stává zřetelnější, když při rozšíření „SchloBspalte” je „SchloB- 
wulst” sehnut směrem mesometrálním. Fleischmann dutinky ty 
nazývá „Ersatzlumen” (doplněk komůrky). Forma jejich a směr jejich 
osy zůstává po celou dobu březnosti nezměněna. Fleischmann lituje, 
že scházejí mu nyní stadia, aby mohl další vývin útvarů těch direktně 
XXXI. 
