25 
sledovati, a používá některých starších stadií, z nichž soudí, jakým způ- 
sobem pochod ten se dál. Při zvětšení komůrky po vytvoření se placenty 
nezvětšila se plocha sliznice vedlejší komůrky, alespoň délka přímky, 
která spojuje na podélném řezu konce obou ,,SchloBspalte“, je v obou 
stadiích mladších asi při placentaci a značně starším, která F 1 e i s c h- 
m a n n měl, přibližně stále stejná. Celá sliznice, jež sáhá od vrcholů do- 
plňků komůrky ,,Ersatzlumen“ až k okraji placenty je nově vytvořena 
tím, že postranní stěna (,,Scheibenhohle“) excessivně vzrostla. Tedy vzrůst 
komůrky v této době je vlastně podmíněn rozšířením ,,Scheibenhohle“. 
Rozšiřuje se tedy i u sysla po vstupu vajíčka nejprve část lumen uteru 
jako vedlejší komůrka, později šíří se „SchloBspalte" a konečně i „Scheiben- 
hohle“, takže zde oklikou je docíleno téhož výsledku, jakého se dociluje 
u jiných ssavců ku př. masožravců, hned od počátku, to jest zvětšení se 
celého segmentu uteru, kde vajíčko se usadilo. U sysla tedy sestává ko- 
můrka v pozdějších dobách z tlusté placenty mesometrálně uložené, z proti- 
lehlé zacházející sliznice, která dříve vedlejší komůrky pokrývala a ze 
zvětšeného doplňku komůrky, který mezi oba je vložen. Pozdější stadia 
Fleischmann neměl, tedy nemohl určit, jestli sliznice vedlejší ko- 
můrky snad úplně se nerozpadá a okraje obou doplňků antimesometrálně 
se nespojí. O histogenese placenty nemůže se Fleischmann vy- 
jádřiti, poněvadž nemá dostatek stadií. Podává pouze některá fakta 
o přeměně vaziva sliznice komůrky. 
V mladších stadiích sestává sliznice vedlejší komůrky z koncentricky 
uložených vrstev vaziva se silně vláknitou základní hmotou, která hlavně 
při svalstvu je znatelná. Směrem dovnitř přechází vazivo to ve tkáň 
s velkými oky, složenou z buněk velkých, jasných (groBblasig). Již ve 
velmi mladých vedlejších komůrkách jsou žlázy sporé a brzo úplně vy- 
mizí. Ve krajině ,,SchloBspalte“ nacházejí se dlouhé mesometrálně za- 
hnuté žlázy. Záhy v mladých stadiích mění se vazivo komůrky a je 
intaktní jen při ústích mezikomurkových částí (Kammerthore). Fleisch- 
mann nemá sice veškerá stadia, ale myslí, že fixní buňky vaziva sliznice 
resorbují svou vláknitou základní hmotu a tím rostou. Zbytky zachované 
základní hmot}' podmiňuji pak ony ostré kontury, ohraničující jejich velká 
těla. Později elementy buněčné jsou zde pomalu řidčí; asi degenerují. 
Místo placenty se zvyšuje, vytváří se na ní nově široké epithelem kryté 
vchlípeniny. Jakým způsobem, nemůže autor určit. V mezikom ůrko vých 
částech jsou též podélné řasy, které mezi sebou svírají krátké žlázy. Ony 
široké, hluboce vchlípené útvary placentárního místa a úzké, krátké, 
žlázo vité vchlípeniny mezikomůrkových částí nedají se navzájem srov- 
nati. Placentární tyto útvary povstaly později, až když se mesometrální 
sliznice ztluštila a řasy do výše rostly. Tu se epithel zde pomnožil a vchlípil. 
Do epitheliálních dutin těch vnikají klky choria. Epithelie dutin změní 
se v nečleněnou massu protoplasmatickou s vloženými kulemi chroma- 
tinovými. Uterinní epithel zajde po přiblížení se allantocoria. 
XXXI. 
