4 
(a) byl o něco tmavší než roztokem (b) získaný. Oba po důkladném promytí 
sušeny 14 dní nad kyselinou sírovou. Aktivní kyslík určoval Moser dle 
methody Bunsenovy. Během stanovení pozoroval, že množství vylouče- 
ného jodu jest nepoměrně velké proti vývoji chloru reakcí látky s kyse- 
linou solnou, který byl poměrně velice slabý a konstatoval, že v kulo- 
vitém násadci, kterým zakončovalo jímadlo naplněné roztokem jodidu dra- 
selnatého a jenž obsahoval rovněž jodid draselnatý, vzniklo žluté zbarvení 
vzdor tomu, že roztok v baňce jen nepatrně jodem byl zbarven a tudíž ne- 
mohl býti nasycen. Na základě těchto pozorování soudil, že vylučování se 
jodu není asi podmíněno chlorem vzniklým oxydací chlorovodíku per- 
oxydem vizmutu, nýbrž že pravděpodobně produkt obsahuje kyselinu du- 
sičnou ve formě zásaditého dusičnanu, tak že může probíhati reakce - 
—OH 
2 Bi— OH + 12 HC1 - 2 BiCl 3 + 2 NO + 3 Cl 2 + 8 H 2 0 
—NO. 
Vzniklý kysličník dusičitý NO neoxyduje jodid draselnatý, ale ve 
styku se vzduchem a to v kulovitém násadci vznikal kysličník dusičelý N0 2 , 
kterým z jodidu draselnatého odštěpoval se jod. Píd substituci kyseliny 
solné kyselinou sírovou nevylučoval se Moserovi jod, neboť, třepal-li roztok 
se siroulilíkem, tento se nezbarvil. Aby se o složení produktu důkladně 
přesvědčil, provedl celkovou analysu preparátů. Vizmut určil jako fosfát, 
množství vody určil žíháním látky v proudu suchého vzduchu a absorpcí 
par chloridem vápenatým po předchozí redukci oxydů dusíka měděnou 
rozžhavenou spirálou; kyselinu dusičnou stanovil dle Gossarta a Pelouze. 
Dospěl k závěru, že preparát jest pouhou směsí BiO . OH se zásaditým 
dusičnanem vizmutovým. Nahradil-li při preparaci produktů ammoni- 
akálné prostředí prostředím hydroxydu sodnatého neb draselnatého, do- 
stával produkty světležluté, které též v prostředí kyseliny sírové z jodidu 
draselnatého jod uvolňovaly. 
G u t b i e r a Bún z 12 ) studovali při svých obsáhlých studiích 
o peroxydech vizmutu též vliv ammoniakálného roztoku kysličníku vodi- 
čitého na soli vizmutové. Produkty, které získali, uvolňovaly z roztoku 
jodidu draselnatého jod. V preparátech, které připravili obdobně jako 
Hasebroek, nalezli velmi malé množství aktivního kyslíka 0,4 — 0,99°/o 
a usuzují, že se tu jedná pouze o zdánlivou jeho přítomnost zaviněnou 
různými znečištěními preparátů a to specielně hlavně kyselinou dusičnou. 
Při přípravě preparátů dle dat Moserových nalezli větší procento aktivního 
kyslíka 1,6 — 2%. Produkty byly veskrze žlutě zbarvené a proto nezdá se 
výše zmíněným badatelům, že se tu jedná o pouhý hydrát formule BiO . OH 
jak Moser předpokládá, neboť dle udání Arppeho, Thiebaulta a Muira jest 
hydroxyd vizmutový v čistém stavu bílý. 
12 ) Gutbier a Biinz: Sitz. der phys. med. Ges. Erlangen 40 (1908) 90. 
XXXII. 
