Všechny preparáty chovaly značné množství zadržených alkalií 
a obsahovaly podobně jako preparáty získané oxydací ammoniakálným 
roztokem kysličníka vodičitého kyselinu dusičnou a aktivní kyslík, kte- 
réžto komponenty dokázány kvalitativně reakcemi dříve uvedenými. 
Specielní analyse provedeny s preparáty, které získány oxydací roz- 
toku dusičnanu vizmutového (8,5 g Bi[N0 3 ] 3 . 5 H 2 0), zneutralisovaného 
roztokem hvdroxydu sodnatého, 5 g kysličníka sodičitého jak za chladu, 
tak i za tepla. Při práci za chladu chlazena reakční směs ledem; při pre- 
paraci za tepla zahříván roztok po dobu patnácti minut na vodní lázni a 
znenáhla vnášeny určité podíly kysličníka sodičitého. Preparáty po důklad- 
ném promytí ponechány as sedm dní nad kyselinou sírovou v exsikkátoru, 
načež v nich stanoven poměr Bi 2 0 3 : v N 2 0 5 : y 0 2 tírnže způsobem, jako při 
preparátech získaných oxydací ammoniakálným roztokem kysličníka 
vodičitého. 
Preparát oxydací za chladu získaný. 
Odváženo 1,3876 g látky. Po vyžíhání stanoven úbytek na váze 
v hodnotě 0,0655 g. Příbytek na váze síťky měděné obnášel 0,0133 g. 
Dusíka při 19° C a barometrickém tlaku 721 mm naměřeno 3,2 cc. Pře- 
počtením na normální podmínky stanoven objem V — 2,78 cc, což odpo- 
vídá dle váhy = 0,0035 g N. 
O akt . = 0,0133 g — 0,0035 . 2,855 = 0,0034 g O. 
Preparát obsahoval: 95,27% Bi 2 0 3 + alkalií, 0,71 %N,0 5 , 0,24% O- 
Preparát oxydací za tepla získaný. 
Odváženo 0,7039 g látky. Po vyžíhání stanoven úbytek na váze 
v. hodnotě 0,0260 g. Příbytek na váze síťky měděné 0,0099 g. Dusíka při 
12° C a barometrickém tlaku 723 mm naměřeno 0,55 cc. Přepočtením 
na normální podmínky stanoven volum V = 0,494 cc, což odpovídá dle 
váhy = 0,0006 g N. 
O akt . = 0,0099 g — 2,855 . 0,0006 g = 0,0082 g. 
Preparát obsahoval: 96.30% Bi 2 0 3 + alkalií, 0,24% N 2 0 5 , 1,16%0. 
Jak patrno, nalezen byl ve všech preparátech, které získány byly 
oxydací roztoku vizmutové soli ammoniakálným roztokem kysličníka vo- 
dičitého jakož i kysličníkem sodičitým aktivní kyslík vedle kvseliny du- 
sičné. Okolnost tato, jak správně Moser uvádí, vylučuje užití Bunsenovy 
methody ke stanovení aktivního kyslíka. Princip této methody spočívá 
v tom, že aktivním kyslíkem uvolňuje se z chlorovodíku chlor, který ve vádí 
se do roztoku jodidu draselnatého, z něhož vylučuje ekvivalentní množství 
jodu, jež lze pak titrovati sirnatanem sodnatým. Je-li přítomna kyselina 
dusičná, zúčastní se též tato oxydace, takže se nepoměrně více chloru z roz- 
toku chlorovodíkového uvolňuje. 
XXXII. 
