;4 
V obou případech nalezeno tedy měch daleko méně. Filtráty byly 
čiré, bezbarvé, sirovodíkem však se barvily silně hnědě a po delším stání 
usazovaly se černohnědé kleky. 
Nápadné tyto výsledky přiměly nás k tomu, že jsme při dalších 
pokusech vážili nejen Cu kyselinou fosfornatou vyloučenou, vodou horkou, 
alkoholem a aetherem promytou a při 100° usušeno, jak předpisují Mavrov 
a Muthmann, nýbrž, že jsme ji potom parami methylalkoholovými 
ještě redukovali a opět vážili a konečně, že jsme ve filtrátu zbylou měd sta- 
novili elektrolyticky. Postup tento volili jsme proto, abychom ukázali, 
že výsledky, postupuje-li se přesně dle předpisu Mavrov-Muthmannova, 
jsou jen zdánlivě správné. 
Sráženo bylo přímo prodejnou koncentrovanou H 3 P0 2 (Schuchardt, 
h = 1,274), jíž užito vždy 5 cm 3 , tedy přebytek. Celkový objem kapaliny 
činil 150 cm 3 . 
Užito 
Nalezeno 
Cu g 
sušením 
mg 
rozdíl 
redukcí 
(°) ? 
rozdíl 
ve filtrátu 
Cu g (p) 
o + P 
0,0300 
0,0302 
+ 0,0002 
0,0283 
— 0,0017 
0.0019 
0,0302 
0,0300 
0,0305 
+ 0,0005 
0,0288 
— 0,0012 
0,0022 
0,0310 
0,0300 
0,0315 
-f 0,0015 
0,0291 
— 0,0009 
0,0014 
0,0305 
0,0300 
0,0314 
+ 0,0014 
0,0278 
— 0,0022 
0,0020 
0,0298 
0,0300 
0,0312 
+ 0,0012 
0,0283 
-0,0017 
0,0020 
0,0303 
0,0300 
0,0298 
— 0,0002 
0,0256 
— 0,0044 
0,0047 
0,0303 
Sečte-li se tedy množství navážené mědi po redukci parami methyl- 
alkoholovými a množství nalezené elektrolysou ve filtrátu, dostáváme 
výsledky, shodující se v mezích pokusných chyb s theorií. Avšak mnohé 
výsledky nalezené dle postupu Mavrov-Muthmannova rovněž se pohybují 
v mezích přípustných chyb pozorovacích. Usuzujeme z toho, že při Mav- 
rov-Muthmannově methodě neváží se pouhá měď, nýbrž že se v ní nachá- 
zejí ještě jiné látky, váhu její zvýšující. 
Předpokládá vše, že nekvantitativní průběh reakce při našich pokusech 
zaviněn byl kyselinou fosfornatou, námi užitou, připravili jsme proto 
uživše soh olovnaté dle předpisu H. Rose 9 ) úplně čistou kyselinu fosfor- 
natou; mimo to vzali jsme přečištěnou kyselinu Merckovu a provedli 
pokusy s těmito čistými kyselinami. Dále podotýkáme, že nepřítomny 
byly jak Cl'-iony, : tak i N0 3 '-iony a i voda, v níž jsme rozpouštěli síran 
měďnatý, byla několikráte s KMnO (1 a kysličníkem vápenatým předestilo- 
vána. Netřeba podotýkati, že i síran měďnatý byl dokonale chemicky 
čistý, několikerou krystalisací získaný. I za těchto okolností byla ve 
filtrátu vždy dokázána měd sirovodíkem. 
9 ) H. Rose: Gmelin-Krauťs Handbuch d. anorg. Ch. B. I. Ab. 3. str. 105. 
XXXIII. 
