11 
Pokusy naše i tu dopadly jak všechny předešlé. Udají-li se výsledky 
však pro tak veliké množství toliko v procentech, nemají daleko do do- 
konalosti. Ve filtrátu však vždy jest trocha mědi. Ke 3 g síranu mědna- 
tého (0,7641 g Cu) přidáno 10 cm 3 H 3 P0 2 koncentrované a 10 cm 3 vody. 
Výsledky byly tyto: 
Na lezeno: 
kyselina 
žíháním 
na CuO g 
přepočteno 
na Cu g 
rozdíl 
% 
redukcí g 
rozdíl 
0,9588 
0,7660 
+ 0,0019 
100,25 
0,7551 
— 0,0090 
námi 
0,9608 
0,7676 
+ 0,0035 
100,46 
0,7604 
— 0,0037 
připravena 
Merckova, 
h = 1,274 
Dělí-li se dle methody Mavrov-Muthmannovy Cu od Cd nebo Zn 
atd., sráží se zbylá měd v roztoku s dotyčnými kovy. Jelikož pak množství 
mědi ve filtrátu jest velice nepatrné, nelze se diviti, že při větším množství 
Cd neb Zn, srážej í-li se tyto sirovodíkem, zbarvení CuS vůbec se nepro- 
zrazuje, o čemž jsme se též pokusem přesvědčili. 
Zbývá však vysvětliti, proč i při postupu Dallimore-ově výsledky 
blíží se, na měd přepočteno, theorii, ač měď vždy ve filtrátu byla doká- 
zána. Výklad jest jednoduchý. Reakce H 3 P0 2 probíhá vlastně tak, že 
předem se Cu—iony redukují na Cu-iony a z roztoku pak spolu s vylou- 
čenou mědí vypadne něco také těžko rozpustných solí mědičnatých a snad 
i, jak již A. Wůrtz 13 ) uvádí, něco Cu 3 (P0 4 ) 2 . Často jsme při svých poku- 
sech pozorovali, že na počátku vznikla slabá bílá krystalinická sedlinka, 
která nedala se zachytiti. Samozřejmo, že čím znečistěnější bude H 3 P0 2 , 
tím jest vada větší. Ostatně jsou také výsledky dle Dallimore-a o něco 
vyšší, nežli theorie žádá. 
Soubor: 
Zkoušena vhodnost methody, dle níž měd sráží se z roztoků síra- 
nových kyselinou fosfornatou případně NaH 2 P0 2 neb Mg(H 2 P0 2 ) 2 (způsob 
Gibbs-Chauvenet a Mavrov-Muthmannův) . Shledáno: 
1. Výsledky dle Mavrov-Muthmannova způsobu nalezené jsou jen 
zdánlivě správné, jsouce zatíženy plus a minus chybami, jež kompensujíce 
se za vhodných okolností, vedou často k resultátům souhlasným s theorii. 
Plus chyba zaviněna jest zvláště oxydací vyloučené mědi, minus chyba 
neúplným sražením. 
13 ) A. Wůrtz: Compt. rend. 89, 1066 (1879); 90, 22 (0188). 
XXXIII. 
