4 
Srážení dusičnanu kademnatého uhličitanem draselnatým. 
V literatuře 1 ) se uvádí, že uhličitan kademnatý vzniklý srážením roz- 
toků solí kademnatých uhličitanem draselnatým není rozpustný v pře- 
bytku činidla srážecího. Tvrzení toto nemohou sice absolutně potvrditi mé 
informační pokusy, které jsem obdobně jako při stanovení rozpustnosti 
uhličitanu olovnatého prováděl, ale z kolorimetrického srovnávání jsem 
seznal, že rozpustnost uhličitanu kademnatého jest velmi nepatrná. Při 
koncentraci 50 cc přebytečného 2 n K 2 C0 3 zdařilo se mně zachytiti kolori- 
metricky asi 0,08 — 0,20% rozpuštěného oxydu kademnatého. Uhličitan 
kademnatý vyloučený při značnějších koncentracích se těžko filtruje a vět- 
šinou řidšími filtry prochází; obsahuje mimo to vždy značné množství 
zadržených alkalií, které velmi obtížně se vymývají. Přítomnost většího 
množství dusičnanu alkalického nevykazovala patrného specielního vlivu 
na rozpustnost. 
Dva parallelní pokusy, při kterých jsem za horka srážel roztok du- 
sičnanu kademnatého jen malým přebytkem uhličitanu draselnatého, po- 
skytly mně následovně resultáty: 
15 cc Cd(N0 3 ) 2 = 0,1283 g a 0,1285 g CdO. 
Titrační určení olova. 
V prvé řadě obral jsem si za úkol zopakovati určení olova dle me- 
thodv Mohrovy, na to pak přistoupil jsem ku studiu patřičných modifikací 
a to vzájemných substitucí uhličitanu ammonatého — uhličitanem drasel- 
natým a kyseliny dusičné — kyselinou sírovou. Při veškerých pokusech 
volil jsem následovný postup: Kodpipetovanému volumu roztoku dusičnanu 
olovnatého přidal jsem patřičný volum roztoku uhličitanu ammonatého 
neb draselnatého a zahříval jsem, sfiltroval a sedlinu po důkladném pro- 
mytí i s filtrem hodil do odměrné baňky, kde podrobena digesci se známým 
množstvím kyseliny dusičné neb sírové. Po přiměřené digesci, která pro- 
váděna zahříváním baňky ve vroucí vodě, ochladil jsem roztok na nor- 
mální temperaturu a doplnil jsem pak baňku ku známce. Co možná veškeren 
podíl roztoku po náležitém protřepání sfiltrován suchým filtrem do suché 
kádinky, načež v odpipetovaném volumu stanovena přebytečná kyselina. 
K její titraci užíval jsem uhličitanu neb hydrátu draselnatého a to uhli 
čitanu potud, pokud jsem studoval methodu Mohrovu. Odečtením nale- 
zeného množství kyseliny od množství původně přítomného určeno kvantum 
kyseliny odpovídající ekvivalentnímu poměru přítomného kysličníka olov- 
natého. Při titraci kyseliny sírové sloužila za indikátor methyloranž. 
Ú Dr. L. L. De Koninck: Lehr. der qual. und quant. Chemie I. 1904, 
sír. 3; F. P. Treadwell: Kurz. Lehr. der an. Chemie I. 1906, sír. 173. 
XXXIV. 
