8 
réseauové, takže vechlipují se všelijakým způsobem — objaty ovšem 
blanou buněk kořenových — do lumina buněk pokožkových. Jmenovitě ve 
starých partiích mykorrhiz bývají následkem toho buňky epi dermálně 
stlačovány, takže je třeba podrobnějšího ohledání, aby bylo rozeznáno, 
co je lumen hyfy a co lumen buněčné. Nicméně pronikají jen velmi zřídka 
značněji do buněk samotných. V tlustších pak mykorrhizách prodírají se 
i do intercellulárů korových buněk. Buňky epidermální jsou sice poněkud 
šikmo řáděny, jinak však nenabývají zvláštních tvarů a polohy, jak tomu 
je u habru. Lze tedy na podélném řezu již dle toho rozeznati mykorrhizu 
karpinovou od fagové. Réseauové tyto hyfy velmi často chovají značně 
velká jádra buněčná. Jinak jen zřídka kdy shledal jsem v nich specifický 
nějaký obsah, toliko v některých případech objevily se v praeparatech, 
jež byly fixovány 10% dvojchromanem draselnatým, drobné zlatožluté 
sraženiny poukazující na „třísloviny". Těchto naopak bylo velmi značné 
množství v hyfách, jež dávaly vznik právě oněm intercellularním vláknům 
a hraničily přímo s pletivem kořínku. 
Abych jejich obsah podrobněji mohl studovati, nžíval jsem ku fixo- 
vání kořínků kromě dvojchromanu též koncentrovaného roztoku molyb- 
daňanu ammonatého v konc. salmiaku. Pomocí prvé látky objevují se — 
v paraffinových řezech — sražené třísloviny v buňkách parenchymu koře- 
nového ve způsobě hnědých nebo zlatožlutých sraženin (Fig. 3, 4, T), jež 
obyčejně mívají podobu amorfních, kulatých chuchvalců, řidčeji však 
rozptylují se v drobná zrnka; po působení molybdaňanu na mikrotomových 
řežích sraženiny se v buňkách kořenů neobjevily, ačkoli v živých mykor- 
rhizách táž látka „tříslo viny “ sráží. Abych mohl rozeznati, co je skuteč- 
nými sraženinami tříslo vinnými a co dvojchromanem zbarvenou blanou 
hyf, barvil jsem tyto hyfy pomocí alkohol, roztoku safraninového po ně- 
kolik hodin. Po molybdaňanu lze sraženiny v hyfách samotných barviti 
safraninem a differencovati řezy tak, že jen hyfy vyplněné tříslo vinami 
XXXV. 
