12 
vrchol jejich úplně prost hyf. Dále bývá ,, tříslo vinná“ vrstva hyfová více 
méně restringována, až i z největší části úplně schází. Lze však ji přes to 
najiti v blízkosti vegetačního vrcholu anebo v místech, kde vynikají mladé 
postranní kořínky. Na místo této vrstvy vstupuje spleť tenkých hyf, jež se 
intensivně barví S-fuchsinem a vůbec činí dojem meristematického, hojně 
se dělícího pletiva, jež vystřídalo dřívější ,,zásobní“. Jest však i poměr hyf 
vnikajících do kořínků zcela jiný. V buňkách pokožkových bývá tříslovin 
méně, jakož vůbec v celých těchto mykorr lůzách jich je celkem menší 
množství nahromaděno, nežli ve stejně tlustých koříncích, jež okončují 
zmíněné již ,,řebříčky“. Mezi těmito buňkami pokožkovými hyfy se sice 
také prodírají nevnikajíce do vnitř, ba jdou dále ještě i do intercellulárů, 
jež se nacházejí mezi spodnějšími, též třísloviny chovajícími buňkami ko- 
rovými, ale dosáhnouce buněk tříslovin prostých, anebo těchto menší 
množství chovajících vnikají do nich a rozrůstají se luminy jejich ve způ- 
sobe dlouhých haustorií. Haustoria tato naduřují na svém konci a rozvět- 
vují se často mnohonásobně v krátké, lalokovité větévky, chovající hojnou 
plasmu. Někdy jsou prodírající se takto hyfy s počátku tenké a teprve 
během svého života intracellulárního se rozšiřují, jindy však lze sledovati, 
kterak již intercellulárami pokožkových buněk prodírají se tlusté, robustní 
hyfy, jež v brzku stávají se intracellulárními. 
Hyfami těmito nejsou ušetřeny ani základy mladých kořínků. Ba zdá 
se, že hyfy intracellulární s oblibou právě tyto infikují, k čemuž očividně 
rozrušené pletivo mateřského kořínků na místě, kudy se postranní kořínek 
prodírá, přispívá. Některé kořínky chovají takovýchto intracellulárních 
haustorií méně, jiné více. Ba lze nalézti mykorrhizy, které celé jsou jimi 
provrtány. V takových jeví se na příčných řezech celé serie dlouhých 
a tlustých haustorií, které od pláště pronikají hluboko do pletiva kořínků, 
vnikajíce sice také místy do buněk tříslovinných (,, třísloviny “ vůbec v tako- 
výchto koříncích zdají se značně diluovány), většinou však jim se vyhýba- 
jíce. Zdá se vůbec, že cílem jejich je svazek cévní, vskutku také nalezl jsem 
haustoria až u samé endodermis. Jsou pak to vskutku houby mykorrhizové, 
jež takto parasiticky se chovají; dajíť se zcela dobře při svém pronikání 
z plástů vysledovati. Dále děje se místy infekce pomocí celého shluku 
vláken, tak na př. v blízkosti vegetačního vrcholu, obsahuje-li dotčené 
místo menší množství tříslovin, jakož se stává u některých kořínků, jichž 
vrchol není povlečen pláštěm hvfů. Tu vnikají pak celé skupiny drobných 
hyf kraji pláště náležejících do buněk a rozbíhajíce se v nich tloustnou po- 
znenáhla, až utvoří tlustá, na konci lalokovitá haustoria. Není ovšem vy- 
loučeno, že v mykorrhizách těchto parasitují cizí houby. Toť známo pro 
celou řadu orgánů, osídlených symbiotickými organismy. Móller (1903, 
pg. 325) aspoň vykládá tak vnitrobuněčná vlákna, jež se nacházejí v mykor- 
rhizách borovice pravě: „Fůr mich unterliegt es keinem Zweifel, daB sehr 
viel verschiedene Pilze unter Umstánden in Verbindung mit den Kiefern- 
wurzeln treten, und es ist ja wohl moglich, dass darunter auch solche sich 
XXXV. 
