18 
vzdálenější a že mi bylo k disposici poměrně málo materiálu, takže nemohl 
jsem dle přání jednotlivé serie varirovati nebo opakovati. Také sloužil mi 
Carpinus více k zapracování a prozkoumání jednotlivých method, takže 
vlastně jen snadnost, s jakou mycelium plášťové v různých mediích dá se 
ku klíčení přivésti, byla příčinou toho, že jsem se přece jakýchsi pravdě- 
podobných výsledků dodělal. 
S počátku kladl jsem kousky intaktních mykorrhiz, jež byly delší 
dobu v proudu vodním a ve steril. destillované vodě čištěny, na různá 
živná media. Sterilisovati mykorrhizy na př. sublimátem ani částečně 
nebylo možno, poněvadž tekutiny rychle pronikly do vnitř kořínků a zde 
všecky živé elementy usmrtily anebo aspoň jejich životní činnost ochro- 
miiy. Pak ovšem se objevovala pestrá flora v kulturách, dle toho právě, 
jakých výživných látek za substrát bylo užito. Tak lze po případě i kva- 
sinky zde zastihnouti, které, jak známo, v půdě lesní jsou dosti sporé. 
A zvlášť na pevných substrátech, které lze delší čas udržeti, jest možno 
obdržeti velmi zajímavou floru, která však může míti s mykorrhizovou 
jen málo společného. Tak na př. na 1 % agaru s Meyerovou bezdusíkatou 
minerální tekutinou, peptonem a dextrosou rostou velmi dobře různí 
ubiquisti, Trichodermy, Acremonia, ba i Mucovineje, které se bezpečně od 
přehrádkových mycelií plášťů liší. Tak také vypěstil Moller (1903) 
z borovicových, vidličnatě větvených mykorrhiz, jež pocházely ze zcela 
různých krajů, Mucor heterogamus Wuill., kteroužto specii isoloval též 
z mykorrhiz smrku, weymutovky a dubu. Infikoval jím mladé kořínky 
a vypěstil jej z těchže zase nazpět. Mimo tento druh obdržel z mykorrhiz 
borovice též Mucor spinosus, M. Ramannianus , Chlamydomucor racemosus. 
,,Dass aber diese Mucorineen wirklich clie Mykorhizabildner sind, ist fůr 
mich noch nicht sicher erwiesen. Es sprechen zu viele Griinde dagegen, 
vor allem hat das Mycel der ektotrophen sowohl wie der entotrophen 
Mykorrhiza mit seinen vielen Ouerwánden und seiner Neigung zur Plekt- 
enchymbildung wenig Áhnlichkeit mit Mucor inenmycelien.“ (Pg. 331.) 
Vskutku není, myslím, ani sebe konstantnější výskyt téže specie v kul- 
turách z mykorrhiz důkazem, že vytvořovala skutečně mykorrhizovou 
strukturu. Jsouť mykorrhizy samy jistě i biologicky složitými systémy, 
které mohou živiti celou řadu slabších parasitů a saprofytů právě tak, 
jako nemykorrhizové kořání lesních rostlin, jehož tolik částí stále odumírá 
a se rozkládá. A jiné formy objevovaly by se jistě, kdyby užilo se při pě- 
stění vyšších temperatur. Chtěje postupovati dle bakteriologické zásady 
, .největší počet kolonií téže specie“ v litých deskách, rozestřel jsem tři 
řebříčkovitě rozvětvené větévky mykorrhiz bukových, přímo z humusu 
bez očištění vzaté v praecipitované kyselině křemičité ve sterilisované 
porcelánové třecí nádobce. Odtud vzato jedno malé platinové ouško, roz- 
děleno v epruvetce v živném agaru (45° C) a po příslušném zředění lity 
desky. Tyto chovány týden při 35° C za tmy. Mezi jinými Imperfektami 
objevilo se Penicillium značně podobné Oudemansem znovu popi- 
XXXV. 
