46 
konce vláken vidě ti jasně a bez bublin vzduchových. (Strasburger, 
Praktikum 178). Rozumí se samo sebou, že karaktery nosičů konidiových 
značně varirovaly, a to i v tomže živném mediu. Vybrán proto vždy toliko 
základní jejich tvar. 
1. (Číslo 1. isolace.) Nosiče konidiové dosti krátké, nicméně však 
dosti pravidelně do vzduchu trčící a kolmo odstálé, takže při pozorování 
částí kultury pomocí slabšího zvětšení jeví se obraz množství dlouze pro- 
táhlých, úzkých a obloukovitě sehnutých penicilliových fruktifikací. Jindy 
však vlákna méně pravidelně větvitá, takže nesou jako postranní vět- 
vičky zcela krátké nosiče, jež na konci vlákna sdružují se ve skupinu. 
(Fig. 9.) Nosiče samy budto zůstávají nerozvětveny, anebo větví se v samo- 
statné, stejnocenné postranní nosiče. Konec nosiče bývá naduřelý, ale 
velmi mírně a poněkud lahvicovitě. Nese pak zde přímo sterigmata v různém 
počtu, na slabých nosičích po případě toliko v počtu tří, na silnějších až 
po desíti, shloučená na temeni nadouvlého konce. Sterigmata jsou dosti 
štíhlá, krátce anebo i dloužeji zašpičatělá. (Není vyloučeno, že species 
tato obsahuje několik drobných variet.) Řetízky konidií za doby zralosti 
velmi dlouhé, konidie samv prostředně veliké, hladké, kulaté a hyalinní. 
(Fig. 10a.) 
Není pochyby, že isolovaná forma až na některé malé odchylky 
dobře souhlasí — tolikéž rozměry — s Penicillium geophilum Oudemans 
(1902, pg. 289), jež Oudeman s-L i n d a u charakterisují takto (R a- 
benhorst, pg. 161): „Rašen rundlich, mit abwechselnd hell und 
dunkler grauen Zonen, spáter abwechselnd weiss und grůn gezont. (Tento 
karakter též vystupoval časem v mých kulturách, hlavně na periferii 
jich). Sterile Hyphen kriechend, verzweigt, septiert, hyalin, 4 — dick. 
Konidientráger ca 360 fi hoch, 6 n dick, hyalin, mit wenigen Septen, 
an der Spitze mit einem Wirtel von gewohnlich 9 flaschenformigen, am 
Ende kugelig aufgeblasenen, bisweilen gekrůmmten, 30 langen Ásten 
versehen, welche die sehr langen 
Konidienketten tragen. Konidien 
kuglig, hell grůnlich, aber fast 
hyalin erscheinend, ganz glatt, 
3 bis 4 j.i im Durchmesser. — Aus 
staubigem humosen Boden vom 
Walde (buky, duby, břízy atd.) 
auf Gelatine gezúchtet. 
Wehmer řadí druh tento 
na základě jeho rozvětvených 
nosičů konidiových ku rodu Citromyces. Mvlné však je jeho mínění, že 
nepředstavuje forma tato druh nový; jak od Citromyces glaber tak od 
Pfefferianus je dle mého srovnání zcela distinktní. Zda-li vylučuje volnou 
kyselinu citrónovou, opomenul jsem stanovití. Za to je tomu tak u formy, 
kterou jsem obdržel z mylcorrhiz bukových. (Č. 2 isolace.) 
XXXV. 
