47 
2. Mikroskopické karaktery (fig. 106), totožné s předešlými až na 
to, že konidie jsou modré, a sice intensivně modré bez tonu zelenavého. 
Jedná se tedy asi jen o novou varietu, kterou by bylo možno zváti Citro- 
myces geophilus fagophilus, prokáže-li se ovšem, jak je ostatně pravdě- 
podobno, že je tato forma s to, aby vegetovala volně v humuse mimo my- 
korrhizy. 
3. (Číslo 1. isolace bukové, str. 29: V následujícím budu tuto specii 
však vésti jako č. 3 isolace, Citromyces geophilus jako 1 , fagophilus pak 
jako č. 2.) Hyfy celkem dosti tlusté. (Fig. 11.) Jednotlivé konidiové 
nosiče nerozvětvené, až na vrcholku, kde nesou přeslen větviček, nejméně 
tří počtem, též ale i po pěti, které teprve vytvořují přesleny sterigmat. 
Krom takovýchto nosičů jsou však i hyfy na konci vidličnatě větvité, ba 
vedle nich vystupují také dlouhé větve fruktifikační, jež nesou četné 
krátké, jednoduše stavěné postranní větvičk}^ plodné. Zdá se již u tohoto 
druhu, že by mohly celé 
složité větve repraesento- 
vati jednotku fruktifikační, 
jak tomu na př. je u někte- 
rých Spicarií. Konidie po 
vstávají na dosti krátkých 
sterigmatech, které jsou se- 
skupeny jen v počtu něko- 
lika málo; jsou pak kulaté 
a dosti velké. Často lze je 
zastihnouti spojeny suspen- 
sorem v řetízky. Barva jich 
je modrozelená. Konidie 
jsou jemně, ale distinktně 
osténkaté. Podobně přeslenité větve; nosiče konidiové stávají se v jistém 
stáří dosti hrubě epinosními. Již těmito vlastnostmi je tato forma dobře 
od ostatních odlišena a není mi možno, přiřaditi ji k některým známým 
speciím. 
Velmi nápadným zjevem je u této nové specie její schopnost vylu- 
čovati velké množství pigmentu. Již v kulturách, které jsou staré asi 
14 dní, děje se to, a lze pozorovali v tekutině pod povlakem povrcho- 
vým intensivně modrozelené barvivo. Toto hromadí se však také ve 
vnitru hyf samotných. V jistém stáří jsou konečně tyto vyplněny sytě až 
temně modrým, indigu podobným barvivém. Nej vrchnější vrstvy povlaku 
kulturového postrádají ho, objevuje se až ve spodnějších vrstvách, které 
pak jsou celé temně modré. Barvivo toto zůstává ve starších hyfách 
lokalisováno, nejsouc re orbováno. 
4. (Isolováno jako 7. případ isolace, str. 32; vedeno dále jako č. 4.) 
Charakterů jemnějších než předešlá forma a neméně svérázných. (Fig. 12.) 
Plodní hyfy rozvětvují se mnohonásobně v krátké postranní fruktifi- 
XXXV. 
