59 
aby v symbiotické spojení vcházely. Potence pak tyto jsou v první řadě 
schopnost ,, tříslo vinanri" již za obvyklých temperatur, jaké ve přírodě 
přicházejí, ve vydatné míře hraditi svou potřebu uhlohydrátovou. O jiných 
potencích, jež tolikéž v úplné shodě jsou s fysiologicko-anatomickými 
karaktery, které jsem nalezl v místech pletiv kořínkových, kde tyto 
i houby v těsný styk přicházejí, bude promluveno později. 
Zajímavo je, že v dekoktu z mykorrhiz, jak již zmíněno, pěnic illio vití 
symbionti jen špatně rostou. Potvrzuje to tedy moji domněnku, že pozo- 
rovaný vzrůst v kapkách dál se na útraty uhlíkatých a jiných látek, jež 
v pláštích mykorrhizových byly nahromaděny. Není vyloučeno, že kromě 
.,glykogenu“ právě také ,,třísloviny“ v „tříslo vinné" vrstvě pláště na- 
hromaděné tak působily na klíčení hyf, kdyžtě právě „tříslovinné" hyfy 
tak pěkně a často regenerovaly. Že nedovedou vegetovati má ,,Penicillia“ 
dobře na mykorrhizových dekoktech, že tedy tekutiny tyto ve značné 
míře assepticky proti nim působí, je ostatně pochopitelno, jelikož jinak 
by musily celé kořínky bukové padnouti houbám těmto za obět. S druhé 
strany není však nemožno, že i jiné látky (event. nedostatek některých) 
než tříslo viny z réseau nepříznivé účinky na houby jeví, na př. „tříslo- 
viny“ z okolí svazků cévních, jež mohou býti jiné povahy než-li prvé, 
a které — i s jinými četnými látkami na př. ze sítkovic svazků cévních — 
po rozetření mykorrhiz do dekoktu se dostanou. „Třísloviny" z réseau 
a okolních pletiv ovšem v dekoktech těchto převládají. 
Důležito by bylo, jmenovitě se stanoviska všeobecné pathologie, 
sledovati blíže, v jakém vztahu byla by přítomnost tanninu v kulturách, 
anebo je přítomnost ,, tříslo vin“ v mykorrhizách ku vylučování cytasy. 
Podařiloť se mi dokázati, jak ještě obšírněji uvedu, že moji symbionti 
vskutku produkovati cytasu (cellulasu) dovedou. Na druhé straně je ale 
jisto, že v réseau, kde právě ,,třísloviny“ v množství jsou lokalisovány, 
blány buněčné hyfami nejsou značněji attakovány. I bylo by možno se 
domnívati, že právě přítomnost těchto látek zde vylučování cellulasy 
a rozrušování cellulosních. blan buněk zabraňuje. Jet známo, že i pro- 
dukce diastasy u plísní je regulována přítomností určitých látek v sub- 
strátů, na př. přítomností cukrů. A i třísloviny jsou tu v určitém směru 
působivými. Dle pokusů Katzových (1898, srovnej též E u 1 e r, 
1910, pg. 86) tannin vskutku sráží diastasu a činí ji úplně neúčinnou. 
Avšak tekutina tanninových kultur Sterigmatocystis naproti tomu cho- 
vala více diastasy než ona, která pocházela z kultur, jež rostly na roz- 
tocích prostých tanninu. Očividně může tvoření diastasy u Aspergillus 
niger stálým odebíráním (srážením) její býti značně stupňováno, dle zná- 
mého pravidla „gěwisse zum Leben notige Stoffe werden von der Pflan- 
zenzelle in hoherem MaBe produciert, wenn auf irgend eine Weise fůr den 
Verbrauch oder die Fortschaffung der betreffenden Stoffe gesorgt wird.“ 
I bylo by tudíž důležito rozhodnouti, jak se vlastně věci mají u mykorrhiz. 
Dle sděleného bylo by nutno vlastně očekávati, že přítomnost „tříslovin" 
XXXV. 
