74 
ukazují se již v následném osídlení sterilisovaných medií mikroorganismy; 
připomínám zde jen askomyceta Pyr oněma confluens, jenž toliko na steri- 
lisované půdě se objevuje. Poněvadž pak četné změny, jež v mediích 
takovýchto nadcházejí, měly jisté vztahy ku biologii mykorrhiz, jest mi 
zde na ně blíže zajiti. Není potřebí ovšem, abych líčil, jaké změny na př. 
v dissociačních poměrech různých minerálních roztoků a pod. nadcházejí, 
stačí, uvedu-li některé případy z medií, jež byla podobna oněm, ve kterých 
jsem provedl své infekční pokusy s buky. 
Z fysikálních změn, jež sterilisací jsou způsobovány, vyniká po- 
změněná, nedosti však pravidelná schopnost nassávati se vodou. 
(Ri c h t e r, pg. 272, zahradní půda s prostředním obsahem humusovým.) 
Z chemických vyniká převádění jisté části dusíkatých sloučenin ve formu 
lehce rozpustnou. Zdá se sice, že v jedné části takto rozložených sub- 
stancí dusíkatých nachází se dusík ve stavu velmi labilním, a že jeví snahu 
ve způsobe plynném unikati, nicméně zůstává vždy asi V 3 snadno roz- 
pustného dusíka v půdě a může býti rostlinami konsumována. Nejvíce 
však dotýkají se změny steriliso váním způsobené látek organických, které 
tolikéž se „otvírají" (aufschliessen) . Množství látek, jež ve vodě jsou 
rozpustný, sterilisováním téměř zdvojnásobilo se v pokusech Richte- 
rových az nich tvořily organické látky skoro třetinu. Též Dietrich 
a Kriiger & Schneidewind potvrdili údaje Richterovy 
o rozpustných látkách dusíkatých. Poslední autoři nad to stanovili, že 
též fosforečná kyselina stává se sterilisováním v páře, jak se obyčejně 
toto provádí, pro vyšší rostlin}^ ve zvýšené míře přístupnou. 
Naproti tomu uvádí M á r c k e r pokusy, z nichž vysvítá, že vznikají 
též sterilisováním rozkladné produkty, jež působí na rostliny přímo jako 
jedy; také Richter pozoroval na rostlinách ovesných, jež byly pěsto- 
vány v sterilisované pudě, zvláštní zbarvení na mladších listech, které se 
táhlo od špiček až ku středu a upomínalo na poruchy, které působí kyselé 
znečištěniny atmosféry — tolikéž Dietrich. Dle Schulzeho 
(pg. 142) chovají se však v tomto ohledu různé půdy různým způsobem: 
nej nepříznivější účinky jevila půda luční, která je, jak známo, dosti hu- 
rnosní, po ní ornice a nejméně škodlivou ukazuje se půda zahradní. Také 
různé rostliny chovají se zcela různě vůči diversním substrátům. Tak je 
Raphanus velmi choulostivým vůči sterilisované půdě luční a polní, nikoli 
však oproti zahradní, pohanka naproti tomu jeví se značně resistentní. 
Dávkou vápna lze účinek u „jedovatých" látek paralysovati (pg. 145), 
čímž potvrzuje se domněnka Márckerova, že jedovatost sterilisované 
půdy asi spočívá na vzniku rozkladných produktů humusových, jež jsou 
kyselé povahy. 
Vzdor některým zjevům chorobným vyvíjejí se však většinou na 
sterilisované půdě pěstované fanerogamy lépe, než na nesterilisované 
(Richter 270, Stáhl, S c h u 1 z e) a vykazují sušinu s vyšším 
průměrným obsahem na dusík, než ony. Vyznačují se nadobyčejným 
XXXV. 
