stupňováním konsumpce dusíku, jež někdy v žádném poměru není ku 
produkci rostlinné substance: až luxuriesně zdají se zde rostliny si po- 
čínati. (Schul ze, pg. 146.) Za takových okolností nelze se diviti, že 
někdy dochází i k nadprodukci ve žní, jak bylo na př. stanoveno pro 
oves, jenž kultivován na sterilisované luční půdě pohnojené vápnem. 
(S c h u 1 z e, pg. 145.) 
Také lehké půdy písečné doznávají steriliso váním obohacení na lehce 
rozpustný dusík (Koch a Luken); nadto bylo stanoveno, že záleží 
velmi na vnějších podmínkách (temperatuře atd.), jestliže mají rostliny 
v půdách takových vegetující nepříznivé vlivy sterilisování překonati. 
Steriliso vání půdy má též značný vliv na následné osídlení její mikro- 
organismy. Vliv tento však může býti různý. Známo, že již živné roztoky, 
které organické látky chovají, snadněji se infikují (nebrání-li se ovšem 
infekci), jsou-li sterilisovány, než ve stavu nesterilisovaném. H. Fischer 
konal pokusy ve směru tomto se sterilis ovanou ornicí (půda hlinito- 
písčitá), silně písčitou půdou a luční, na humus bohatou půdou. Sub- 
stráty tyto infikoval plaveninami z půdy. Po čase ukázalo se, že počet 
bakterií oproti nesterilisovaným mediím zde silně vzrostl (až na 5-7ná- 
sobný), kdežto plísně byly decimovány v poměru 1 : 0‘21. ,,Auffallend 
bleibt der Rúckgang der Schimmelvegetation : die Sterilisation erzeugt 
ja Produkte von saurem Charakter, von denen man annehmen solíte, dab 
sie gerade die Entwickelung von Schimmelpilzen begůnstigen můBten.“ 
(Pg. 673.) 
Příčiny pak rozmnožení počtu bakterií osídlujících sterilisované 
půdy hledá Fischer vedle v ,,otvírání“ látek organických a anorgani- 
ckých v tom, že zahřátím půd velké množství mikrobů, jež je obývají, jest 
usmrcováno a slouží nově příchozím bakteriím jako potrava, takže se 
tyto rychleji než v jiných poměrech mohou množiti. 
Nález Fischerův o plísních dozajista souvisí se známými 
údaji Frankovými (1888) o bucích, jež pěstovány byly ve steriliso- 
vaném humuse a z části je vysvětluje. Frank pěstoval mladé rostliny 
bukové od vyklíčení v normálním humuse, jenž pocházel z bukového 
lesa. Všecky rostliny vyvíjely se normálně a transformovaly své kořínky 
v mykorrhizy. Jiná serie založena na humuse, jenž pocházel z téhož lesa, 
ale byl po několik hodin steriliso ván vodní parou: žádná z rostlinek nevyvi- 
nula mykorrhiz. Sterilisování Frankovo nebylo věru tak důkladné, by 
zničilo koni die plísní mykorrhizovýcb, jež v humuse tom se nacházely. 
Ale podmínky asi pro tvoření mykorrhiz sterilisováním nebyly odstraněny, 
i netvořily se tyto. Zároveň se ukázalo, že toliko třetina z rostlin, jež 
vegetovaly na sterilisovaném humuse, se udržela. Dle Franka stalo 
se to tím způsobem, že zničeny zárodky mykorrhizových plísní, následkem 
čehož mykorrhizy se netvořily a rostliny odumřely. Ze však to byly steri- 
lisováním pozměněné vlastnosti humusu, jež se ukázaly vůči mladistvým 
rostlinám bukovým škodlivými, je tuším z předchozího referátu jasno 
XXXV.| 
