15 
Jak si věc Muller představuje, vysvitne z dalšího líčení. Jestliže 
se odpreparují některé z jemně rozvětvených kořínků, které nacházíme 
mezi listy v nej svrchnější vrstvě hrubého humusu a vegetují zde v malých, 
vodní parou nasycených dutinkách, tu je viděti, že více takovýchto hnědých 
a svraskalých kořínků končí v bílou, světlou naduřeninu. Jen tato krátká 
část obsahuje turgescentní parenchym, od něhož vycházejí krátké, ježaté, 
světlé chloupky. Tyto pokládal Muller z prvu za vlásky kořenné, 
později však seznal, že' jedná se zde o hyfy, jež vycházejí od plášťů mykor- 
rhiz, jež byl té doby Frank právě popsal. Toliko tato nepatrná část 
kořínků jest s to přijímati potravu, jelikož v jisté vzdálenosti od vegetač- 
ního vrcholu jsou buňky korového parenchymu již uschlé a mrtvé a všude 
pokryté nerozlučnými hnědými vlákny saprofytických Cladosporií. Toliko 
svazky cévní z těchto partií jsou ještě na živu a fungují jako odvodně 
dráhy pro tekutiny, které popsané špičky kořínků, ,,Saugwurzeln“ dle 
M ú 1 1 e r a, z půdy vyssávají. U ostatních stromů není vyvinuta tak 
typická stavba mykorrhiz, dle M ů 1 1 e r a toliko smrk dovede slabě buk 
v tomto ohledu napodobovati. 
Černé mycelium, které zdá se býti od kořínků bukových tak ne- 
rozlučitelným ,,wie die bekannten weissen Lichenen von den Buchen- 
stámmen" (pg. 35), lze stěží dle M ú 1 1 e r a ve všech případech pokládati 
za obtížného a nebezpečného parasita-saprofyta. Část kořínků, která při- 
jímá potravu, je velmi malá, takže ko řinky bukové toliko s malým poměrně 
povrchem půdy přicházejí ve stjdc. Musí tedy býti pro tuto rostlinu velmi 
důležitým, jestliže vlákna Cladosponová, třebas ne dokonale, obetkávají 
a protkávají partikule půdy okolní a spojují je s kořínky samotnými. 
Ba celé tyto vrstvy, jež jednak z odpadků lesních sestávají, jednak ze spleti 
korálo vitých kořínků bukových, všecko toto je protkáno a stmeleno hně- 
dými a černými mycelii ,,mykorrhizové houby" a jeho většími, rhizo- 
morf ovitými, hyfovými massami. I ve fysikálním ohledu má tato houbová 
spleť velký význam, neboť jednak zvýšuje hygroskopicitu půdy, jednak 
dodává vrstvám jejím konsistence. Síť hyfová spřádá původně volně na- 
hromaděné organické elementy dohromady a tvoří plášť podivuhodné 
hustoty a tuhosti, pokrývku, která může krýti celé partie půdy. K této 
plsti má ovšem vzduch, zvláště v mokrých zimních měsících, přísbip 
velmi nedokonalý. Humifikace béře se odchylnou cestou od obyčejné; 
tvoří se hrubý humus s bohatým vývojem volných humusových kyselin, 
které naopak zase mají velký vliv na chemické a fysikální vlastnosti pod- 
kladu. 
,,Diese Schicht offenbart eine Eigentůmlichkeit in der Biologie 
der Mycorrhizen, die nicht durch Franks Untersuchungen erláutert ist. 
Der Pilz tritt hier námlich ais Saprophyt auf; er ůberspinnt unci durch - 
webt mit seinen Hyphen die ganze Masse von verfaulenden vegetabilischen 
und animalischen Oberresten, die Blátter der Buche wie die Exkremente 
der Insekten u. dgl. Er spielt hierdurch eine eminente Rolle fůr das Leben 
XXXVI. 
