16 
der Buche; denn nicht nur ist er das Medium der Nahrungsaufnahme des 
Baumes, wie Frank es gezeigt hať, sondern er macht es durch Destruk- 
tion des organischen Abfalls moglich, dass die Buche ůberhaupt Nahrung 
in den Oberresten ihrer eigenen Vegetationsprodukte finden kann. Es ist 
mir hochst wahrscheinlich, daB Fran k’s Anschauung, die Báume 
konnten mittels der Mycorrhiza humose Verbindungen aufnehmen, hier 
wenigstens in dieser Ablagerung von kohligem Humus richtig sein muB; 
denn beinahe alle loslichen unorganischen Elemente, die diese torfáhnliche 
Hunrussehicht enthált, miissen ais Humate oder in Verbindung mit Hu- 
maten vorhanden sein“ (1886, pg. 26). 
Nepopiratelnou zásluhou Múllerovou jest, že upozornil na 
okolnosti, za kterých se tvoří velká, ba mnohdy obrovská množství mykor- 
rhiz bukových, oproti údajům Frankovým, který sledoval sice vše- 
obecný jich výskyt, aniž však by byla vyloučena možnost, že tento byl 
přece jen více méně náhodný. 
Již z oekologických údajů Múllerových je vidno, že tako- 
výto výskyt mykorrhiz nemůže býti lhostejným pro život hostící rostliny, 
ať již vztahy spolužij ících organismů jsou jakékoliv. M ú 1 1 e r uvádí toto 
faktum znova v práci o působení vápna na hrubý humus (1907, pg. 293), 
faktum to bylo též potvrzeno Sarauwem (1903 — 4, pg. 24), který zmi- 
ňuje se o podobném lese na písku stojícím jako byly porosty Múllerovy, 
bukovém, starém 120 — 150 let, v němž všecky kořínky buků byly trans- 
formovány v mykorrhizy. M ú 1 1 e r též poznal odchylné chování se mullu, 
v němž ty části mykorrhiz, které přestaly fungovati, rychle jsou odvrhovánv 
a rozíušovány, kdežto v hrubém humusu zůstávají zachovány (1887, pg. 
35). Příčinnou souvislost mezi hrubým humusem a výskytem mykorrhiz 
však blíže M ů 1 1 e r nevysvětluje, zdá se však, že spíše myslí, že kořínky 
bukové podmiňují vznik tohoto druhu humusového. Mluví aspoň na někte- 
rých místech o tom, že působí jako stmelovací element, třebas nepřímo, 
vyjadřuje se dokonce tak, že „die Buchenwurzeln stark an der Bildung 
des Buchentorfes betheilig sind“ (1. c. pg. 48) atd. Co se tkne výživných 
vztahů kořínků ku hrubému humusu, spokoj uje se míněním, že buky se 
z hrubého humusu živí. 
Co se však tkne vlastních výtvoru mykorrhizových, je na bíledni, že 
autor z nedostatku bližšího anatomického ohledání směšuje mykorrhizy 
vlastní, při vegetačních vrcholcích kořínků se nacházející s myceliem 
Cladosporií a snad i mnohých jiných Imperfekt, jež zcela mimo mykor- 
rhizy vegetují a i v tom případě, že by samy pláště mykorrhizové tvořily, 
od těchto kontinuitne v myceliové Múllerovy spletě nepřecházejí. 
Odtud je vysvětlitelno, že mu prvotně vztahy Cladosporií ku kořínkům 
buků připadaly méně zákonitými, že pokládal jich výskyt za analogický 
epifytismu lišejníků na pních bukových. Teprve údaji Frankovými 
byl přiveden (Centralbl. pg. 23) ku změně mínění, nepointoval však vztahy 
symbiotické skutečných mykorrhiz, pláště houbové vytvořujících, nýbrž 
XXXVI. 
