19 
dělnějšího propracování. (Proto v následující, všeobecné části nebudu 
přihlížeti prozatím ku lesům na vápenném. a písčitém substrátě, pokud 
jsem je měl příležitost studovati. Podám za to podrobnější jich karakte- 
ristiku v části specielní.) Celkem myslím, že variebilnost substrátu geo- 
logického byla pro mé účely a pro středoevropské poměry vůbec 
dostatečná. Poměry, ve kterých žily pozorované bukové lesy, byly 
normální, i geografickou polohou (klimatem) i výškou terrénu. Ve všech 
partiích panovala dostatečným množstvím srážek vodních podporovaná 
vlhkost, takže lesy byly kypré, svěží, aniž by však na jediné lokatitě pozo- 
rován byl substrát mokrý. Terrén vybraných lesů byl plochý nebo jen 
mírně skloněný. Kde táhly se lesy na úpatí pahrbkovitých nebo i vyšších 
hřebenů, pozorovány vždy partie, které se táhly spíše na úpatích než výše, 
jakýchž bylo vždy dostatek a to ve větších komplexech porostových. 
Zvoleny vždy porosty uzavřených celků, opomíjeny takové, kde buky 
vyskýtaly se sporadicky mezi ostatním stromovím. Pozorovány tedy 
toliko čisté lesy bukové anebo ze smíšených takové, ve kterých buky pře- 
vládaly a tvořily aspoň místy větší partie. Nejmladší porosty byly staré 
asi 30, nejstarší asi 90 let. Ve mnohých případech stály lesy na staré půdě 
lesní, o čemž svědčily vrstvy krásného mullu, jež se jevily na místech sice 
lesa prostých, ale přece chráněných; v okolí pak jich i dotčených mladších 
lesů stály decimované řady letitých pňů. Půda většinou těžká, porosty 
silně humosní. Nikde nebylo odebíráno stelivo. Lesy vůbec byly Zacho- 
valé, dobře vedené, místy krásné. Buky stály v obvyklé normální vzdále- 
nosti od sebe, i ve starších partiích jen mírně jsouce prosvětlovány. Byty 
to tedy známé, karakteristic.ké ,, tmavé" lesy bukové, s fanerogamovou 
jinou florou půdní sporou; podrost žádný aneb jen velmi sporý. Scenerie 
ta se ovšem rychle změnila, změnily-lise vlhkostní a světlostní poměry lesa: 
prosvětlen-li více, než bylo žádoucno, v dotčeném místě mladší les, táhnoucí 
se výše na hřebeně, objevil se tvrdý, kompaktní hrubý humus obtěžovaný 
dotěrnou florou mechovou, travami i jinými fanerogamami, do které po pří- 
padě i větší íanerogamy {Atropa Belladonna) na zvlášť světlých místech se 
prodíraly. Změna taková nastoupila již během dvou let. Stalo-li se tak 
ve starším lese a byla-li uchráněna tomuto jeho bývalá vlhkost, v brzku 
objevily se velké vrstvy sestávající z pouhého černého mullu, jež byty 
v zápětí pokryty bohatou florou mullovou. 
Zvláštní je, že humus těchto lesů, které všechny měly velká, až 
obrovská množství mykorrhiz bukových, jevil zvláštní vůni, jež se pro- 
zrazovala až omamně na př. na podzim při prohrabávání mykorrhizových 
vrstev i za vlhkých dnů vysokého léta již v intaktním lese. 
Ráz humusového krytu ve zkoumaných lesích byl celkem stejný, ač 
sem tam odchylky podružného rázu daty se sledovati co se týče tlouštky 
jednotlivých vrstev, mechanické souvislosti jich atd. Humus pokrýval 
většinou celá prostranství lesa, často jednolitou hnědočervenou, na zdání 
mrtvou hladinou, řidčeji kdy byl omezen na skupiny kol jednotlivých 
XXXVI. 
2* 
